КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
            
справа №757/60277/18-ц                                                                      головуючий у суді І інстанції: Батрин О.В.
провадження №22-ц/824/7958/2020                                                     головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
29 вересня 2020 року                                                                               м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
Головуючого судді:                                                  Сушко Л.П.,
суддів:                                                       Іванової І.В., Сліпченка О.І.,
секретар судового засідання:                                        Спеней О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 січня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Стокмастер», що діє за рахунок та в інтересах Венчурного пайового інвестиційного фонду «Київщина-Житло» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право власності,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2018 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Стокмастер», що діє за рахунок та в інтересах Венчурного пайового інвестиційного фонду «Київщина-Житло» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право власності та просило:
- визнати право власності ТОВ «КУА «Стокмастер» на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 126,2 кв. м, житловою площею 56,7 кв. м.
- визнати право власності ТОВ «КУА «Стокмастер» на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 161,4 кв. м, житловою площею 82,1 кв. м.
- визнати недійсним свідоцтво про право власності ТОВ «Роммакс» на квартиру АДРЕСА_1 , яке видане 30.03.2015р. Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві, індексний № 35667303.
- визнати недійсним свідоцтво про право власності ТОВ «Роммакс» на квартиру АДРЕСА_2 , яке видане 30.03.2015р. Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві, індексний № 35667303.
- визнати недійсним результати аукціону з продажу майна ТОВ «Роммакс», проведеного 20.11.2015р. ТОВ «Універсал», в частині продажу квартир № 69 , 150 в будинку АДРЕСА_1 .
- витребувати від ОСОБА_1 і передати ТОВ «КУА «Стокмастер» квартиру АДРЕСА_2 .
- витребувати від ОСОБА_3 і передати ТОВ «КУА «Стокмастер» квартиру АДРЕСА_1 .
- стягнути судовий збір.
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 23 січня 2020 року відмовлено у задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Стокмастер», що діє за рахунок та в інтересах Венчурного пайового інвестиційного фонду «Київщина-Житло» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право власності.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням адвокат Поліщук Роман Валерійович, який діє в інтересах ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у стягненні з ТОВ "КУА "Стокмастер" на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу та ухвалити цій частині нове судове рішення, яким стягнути з ТОВ "КУА "Стокмастер" на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.. Вказує, що на обґрунтування витрат на правничу допомогу надано свідоцтво на зайняття адвокатською діяльністю, договір про надання правової допомоги, акт виконаних робіт, ордер та виписка з рахунку про поповнення ОСОБА_1 рахунку адвокату Поліщуку Р.М.. Вважає, що витрати на правову допомогу документально підтверджені та доведені, а тому мають бути відшкодовані ОСОБА_1 за рахунок позивача.    
ТОВ "КУА "Стокмастер" подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
Інші учасники відзиву на апеляційну скаргу, у встановлений апеляційним судом строк не надали.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Вирішуючи даний спір, і відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що правовий аналіз положень ЦК України та Закону України «Про іпотеку» дозволяє дійти висновку про те, що майнове право - це обумовлене право набуття в майбутньому прав власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, що є необхідними й достатніми для набуття речового права, а договір іпотеки, якою забезпечено виконання зобов`язання, є правочином щодо розпорядження майновими правами інвестора. Тому, суд зазначив, що підстав для задоволення позовних вимог про визнання права власності саме на вказані квартири за позивачем на підставі ст. 392 ЦК України відсутні.Крім того, суд першої інстанції зазначив, що вказані квартири в порядку проведення аукціону продажу майна банкрута ТОВ «Роммакс» були продані 20 листопада 2015 року, а з позовом ТОВ «КУА «Стокмастер» звернулось до суду 04.12.2018 року, тобто з пропуском встановленого трирічного строку позовної давності, у зв`язку з чим вказані вимоги про визнання недійсними свідоцтв про право власності на квартири, результатів проведення аукціону, витребування квартир від відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.
В цій частині судове рішення не оскаржується сторонами.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що з виписки з рахунку не вбачається, що грошові кошти в розмірі 20000,00 грн. сплачені ОСОБА_1 у рахунок договору про надання правової допомоги №66 від 4.02.2019 року, а вказано про зарахування коштів, тому, суд не вбачає підстав для стягнення витрат на праву допомогу з позивача, оскільки виписка про зарахування коштів не є безумовною підставою оплати гонорару адвоката та може свідчити лише про зарахування таких коштів.
Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону. 
Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.  Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:  складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України від «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України від «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Відповідно до ст. 19 Закону України від «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»  видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ; 8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.
Аналогічні висновки зазначені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 листопада 2019 у справі №901/264/19.
Судом встановлено, що 05 лютого 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Поліщук Р.М. подав відзив на позовну заяву, у якому також просив судові витрати понесені ОСОБА_1 покласти на позивача.
04 лютого 2019 між ОСОБА_1 та адвокатом Поліщуком Р.М. укладено договір про надання правової допомоги №66 (том 1, а.с. 66).
Відповідно до Додатку №1 "Гонорар. Умови та порядок розрахунків." від 05.02.2019 року до Договору про надання правової допомоги №66 від 05.02.2019 року Адвокат на виконання умов Договору про надання правової допомоги №66 від 04.02.2019 року зобов`язується надати клієнту наступні послуги: 1. Вивчення, аналіз, надання правової оцінки позовній заяві по справі №757/60277/18-ц; 2. Написання, належним чином оформлення відзиву на позовну заяву, подання його до суду. Сума винагороди (гонорару)  адвоката становить 20000,00грн., що сплачується клієнтом не пізніше 28.02.2019 року (том 1, а.с. 164).
Відповідно до акту виконаних робіт (надання послуг) від 05.02.2019 року до Договору про надання правової допомоги №66 від 04.02.2019 року, адвокат надав, а клієнт прийняв юридичні послуги у формі: 1. Вивчення, аналіз, надання правової оцінки позовній заяві по справі №757/60277/18-ц, витрачено 10 годин робочого часу; 2. Написання, належним чином оформлення відзиву на позовну заяву, подання його до суду, витрачено 10 годин робочого часу (том 1, а.с. 165).
Відповідно до Свідоцтва про право на зайняття адвокатської діяльністю від 30.08.2016 року Поліщук Роман Миколайович є адвокатом (том 1, а.с. 166).
Відповідно до ордеру серії КС №518511 адвокатом Поліщуком Р.М. надається правова допомога у Печерському районному суді міста Києва на підставі Договору про надання правової допомоги №66 від 04.02.2019 року (том 1, а.с. 167).
Також, представником відповідача 06.03.2019 року надано копію виписки з карткового рахунку, який належить Поліщуку Р.М. , про підтвердження факту оплати ОСОБА_1 коштів згідно Договору про надання правової допомоги №66 від 04.02.2019 року у розмірі 20000,00грн. (том 1, а.с. 204).
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що виписка про зарахування коштів не є безумовною підставою оплати гонорару адвоката та може свідчити лише про зарахування таких коштів, оскільки виписка по рахунку є фінансовим документом, з неї  вбачається сума, яка була перерахована, платник ( ОСОБА_1 ) та отримувач (адвокат Поліщук Р.М.). Отже, виписка по рахунку є належним доказом перерахування та отримання коштів.  
Також, суд апеляційної інстанції вважає, що у договорі зазначена сума, яка обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою, є складовою частиною гонорару адвоката, тож належить до судових витрат. Крім того, відповідач та його представник навели достатні доводи та надали доказів розумності цих витрат, їх співмірності з ціною позову, складністю справи та її значенням для відповідача. При цьому загальна сума витрат на адвокатські послуги, передбачена договором, складає 20000,00грн., що не виходить за розумні межі визначення розміру гонорару.
 Аналогічні висновки зазначені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі №904/4507/18.
З урахуванням того, що адвокат Поліщук Р.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 надав належні, допустимі, достатні та достовірні докази щодо підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, клопотання представника відповідача про стягнення витрат на правову допомогу є обґрунтованим та підлягає задоволенню. 
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні судових витрат на правничу допомогу підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового судового рішення про стягнення  витрат на правничу допомогу з ТОВ «Компанія з управління активами «Стокмастер» на користь ОСОБА_1 у розмірі 20000,00 грн..
Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу з ТОВ «Компанія з управління активами «Стокмастер» на користь ОСОБА_1 у розмірі 20000,00 грн.не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції в цій частині ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального, і порушенням норм процесуального права, і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про стягнення судових витрат на правову допомогу у відповідності до ст. 376 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.137, 141, 374, 376  ЦПК України, суд,
 
ПОСТАНОВИВ
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 січня 2020 року скасувати в частині стягнення витрат на правничу допомогу та ухвалити в цій частині нове судове рішення.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Стокмастер» (код ЄДРПОУ: 33744299; адреса: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 67-б) на користь  ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_2 ; паспорт серії НОМЕР_2 виданий Дарницьким РУ ГУ МВС України в м.Києві 26 жовтня 1995 року) витрати на правничу допомогу у розмірі 20000,00 гривень.
В іншій частині судове рішення залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено «30» вересня 2020 року.
 
Головуючий суддя	Л.П. Сушко    	
Судді	І.В. Іванова     О.І. Сліпченко