П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

24 вересня 2020 р.	м. Одеса	Справа № 400/4386/19	
Місце прийняття ухвали суду 1 інстанції: м. Миколаїв;
Дата складання повного тексту ухвали суду 1 інстанції:
18 травня 2020 року;
Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.
              П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
                           Головуючого судді – Єщенка О.В.
                           суддів                      – Димерлія О.О.
                                                            – Танасогло Т.М.
   
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 травня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області та скасувати рішення, оформлене протоколом від 28.11.2019 року №11, щодо задоволення самовідводів членів Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області та передачі матеріалів дисциплінарного провадження за скаргою ОСОБА_2 на дії адвоката ОСОБА_1 голові Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області ОСОБА_3 для відповідного скерування скарги на ВКДКА з метою вирішення КДКА іншого регіону, який буде розглядати скаргу.
18.05.2020 року ОСОБА_1 подано суду першої інстанції заяву про зміну та доповнення підстав позову.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 травня 2020 року повернуто заяву про зміну та доповнення підстав позову.
Повертаючи вказану заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що про зміни та доповнення підстав позову позивачем заявлено поза межами строку, установленого ч. 1 ст. 47 КАС України, а саме після закінчення підготовчого провадження.
Не погоджуючись з судовим рішенням, наголошуючи на порушенні судом норм процесуального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, постановити окрему ухвалу про попередження суду першої інстанції від подальшого здійснення перепон в доступі до правосуддя позивачу і його представникам та вжиття відповідних заходів реагування до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки правилам ст.ст. 47, 204 КАС України та помилково не враховано, що заявлення про зміни та доповнення підстав позовної заяви після закриття підготовчого провадження відбулось з поважних причин, про які в установленому порядку було доведено суду першої інстанції. Не врахування цих обставин призвело до позбавлення позивача на належний правовий захист порушених прав та інтересів і фактичного обмеження йому доступу до правосуддя.
У відзиві на апеляційну скаргу Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Миколаївської області посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.
У відзиві на апеляційну скаргу Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.
Також, враховуючи, що апеляційна скарга подана на ухвалу суду першої інстанції, яка за правилами ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, у поданому клопотанні про розгляд справи у відкритому судовому засіданні апелянтом не наводиться обставин, які свідчать про необхідність заслуховування усних пояснень сторін, та, з огляду на достатність доказів для вирішення справи, колегія суддів вважає за можливе продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без виклику сторін та проведення судового засідання.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 9 грудня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 .
Визначено, що справу належить розглядати за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням учасників справи. Призначено судове засідання на 23 грудня 2019 р. - 11:00 год. в приміщенні Миколаївського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року прийнято справу до провадження у новому складі суду.
Визначено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 25 лютого 2020 р. - 14:00 год. в приміщенні Миколаївського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 січня 2020 року задоволено заяву ОСОБА_1 про перехід зі спрощеного провадження в загальне позовне провадження.
Визначено, що справа розглядатиметься за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 25 лютого 2020 р.  - 14:00 год. в приміщенні Миколаївського окружного адміністративного суду.
Згідно протоколу, підготовче засідання, призначене на 25.02.2020 року на 14:00 год., відкладено за клопотаннями позивача та його представника на 10.03.2020 року на 11:00 год.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року визнано неповажними причини неявки в підготовче судове засідання, призначене на 10.03.2020 року о 11:00 год., позивача ОСОБА_1 та його представників: адвокатів Маркової О.І., Скотникова О.М. Відмовлено в задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 та його представників: адвокатів Маркової О.І., Скотникова О.М. про відкладення підготовчого судового засідання.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у  судовому засіданні, призначеному на 01 квітня 2020 р. - 10:00 год.
18.05.2020 року ОСОБА_1 подано суду першої інстанції заяву про зміну та доповнення підстав позову.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 травня 2020 року повернуто заяву позивача про зміну та доповнення підстав позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 204 КАС України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.
Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.
Аналіз наведених норм показав, що зміна підстав позову є відповідним процесуальним правом позивача, яке реалізується в установлених порядку та строки.
Разом з цим, порушення строку звернення із відповідною заявою не є безумовною підставою для застосування наслідків пропущення цих строків, оскільки суд може визнати причину пропуску строків поважною і в такому випадку заява розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС України.
Водночас, обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску процесуальних строків, покладається на заявника.
Як показують обставини справи та не заперечується учасниками справи, заява про зміну підстав позову подана позивачем після закриття підготовчого засідання.
При цьому, апеляційний суд враховує, що, звертаючись 18.05.2020 року із заявою про зміну підстав позову, позивач посилається на наявність такого виключного процесуального права та на те, що розгляд справи по суті не розпочато.
Поважних причин пропуску установленого строку позивачем у заяві не наводилось та не обґрунтовувалось.
Натомість, в апеляційній скарзі позивач зазначає, що подання відповідної заяви із пропуском строку відбулось в результаті залишення судом першої інстанції без задоволення клопотань про відкладення підготовчих засідань, у тому числі, поданих від імені його представників. Апелянт вказує, що наведені у клопотаннях обставини неможливості прибути до суду є суттєвими і обґрунтованими та давали суду достатні правові підстави для перенесення підготовчих дій.
З цього приводу апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 181 КАС України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених пунктами 1 - 3, 5 частини другої статті 205 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни позивача, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 180 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.
За правилами п.п. 1-3, 5 ч. 2 ст. 205 КАС України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.
Так, ключовим у вирішенні спірного питання є те, що як позивач так і його представники звертались до суду із клопотаннями, які наявні в матеріалах справи, про відкладення підготовчих судових засідань.
Зміст цих клопотань зводиться до неможливості приймати безпосередньо як позивачем так і його представниками участь у справі з причин перебування на стаціонарному та амбулаторному лікуванні позивача та зайнятості його представника в іншому судовому засіданні.
Колегія суддів враховує, що звернення із такими клопотаннями мало системний характер. Первинні вимоги позивача та його представника про відкладення підготовчого засідання були визнані судом першої інстанції такими, що обґрунтовані поважними причинами неможливості прибуття учасників справи. Засідання відкладено в межах установлених строків на дату та час з урахуванням думки заявників і повідомлених суду обставин щодо зайнятості представника позивача в інших справах.
Таким чином, відкладення підготовчого засідання відбулось з дотриманням п. 2 ч. 2 ст. 205 КАС України.
При цьому, колегія суддів враховує, що представником позивача Марковою О.І. не наводилось обставин неможливості приймати участі у підготовчому судовому засіданні 10.03.2020 року.
Разом з цим, апеляційний суд вважає безпідставними посилання іншого представника позивача Скотникова О.М. на відсутність можливості прийняти участь у підготовчому судовому засіданні 10.03.2020 року, з огляду на попереднє повідомлення ним суду про таку можливість.
У тому числі, згідно наданої суду виписки з медичної картки позивач міг приступити до роботи з 03.03.2020 року.
На думку колегії суддів, вказані обставини у сукупності свідчать про не підтвердження учасниками справи перешкод у прибутті до суду, а тому у суду першої інстанції не виникло процесуальних підстав для відкладення підготовчого засідання та врахування заяви про зміну та доповнення підстав позову, поданої поза межами установлених строків.
Водночас, відповідно до ч.ч. 1, 8 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення.
Таким чином, постановлення окремої ухвали є диспозитивним правом суду реагувати у встановленому порядку на порушення закону, які адміністративний суд не може самостійно усунути шляхом вжиття належних заходів.
Сам факт незгоди із судовим рішенням, його зміна чи скасування судом вищої інстанції не є підставою для застосування заходів судового контролю.
З огляду на те, що апелянтом не наводиться та з матеріалів справи не встановлено допущення судом першої інстанції порушень закону, які не можуть бути усунуті за результатом апеляційного провадження, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення вимог апелянта в цій частині відсутні.
Також, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.
Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд апеляційної інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.
Отже, апеляційне оскарження судового рішення реалізується учасником справи шляхом подання скарги на це рішення чи викладенням у скарзі заперечень на судові рішення, які не підлягають оскарженню, у випадках та порядку, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, з огляду на те, що позивачем не оскаржуються у встановленому порядку судові рішення (не наводяться відповідні заперечення у скарзі на рішення суду за результатом вирішення спору) з приводу ознайомлення із матеріалами справи, виклику свідків та відводу судді, апеляційний суд позбавлений можливості надати правову оцінку відповідним доводам у межах апеляційного провадження за скаргою на судове рішення з питання прийняття до провадження заяви щодо зміни та доповнень підстав позову.
Враховуючи наведене, оскільки висновки суду ґрунтуються на правильному застосуванні норм процесуального законодавства, судом першої інстанції у повній мірі з`ясовані обставини справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів вважає, що судове рішення підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 травня 2020 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

         Головуючий-суддя:                                                                О.В. Єщенко  
         
         Судді:                                                                                        О.О. Димерлій  
                                                                                                             
                                                                                                                      Т.М. Танасогло