Постанова
Іменем України 
 
30 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 396/1055/18
провадження № 61-5673св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,   
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Зоря»,
треті особи: приватний нотаріус Новоукраїнського районного нотаріального округу Полякова Наталія Василівна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 13 лютого 2019 року у складі колегії суддів: Карпенка О. Л., Кіселика С. А., Мурашка С. І., 
 
Описова частина
 
Короткий зміст вимог позовної заяви
У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» (далі - СТОВ «Зоря»), треті особи: приватний нотаріус Новоукраїнського районного нотаріального округу Полякова Н. В.,  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання недійсними договорів міни земельної ділянки, права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) та купівлі-продажу емфітевтичного права, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та речових прав на нерухоме майно.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 12 вересня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано недійсним договір міни земельної ділянки загальною площею 6,5362 га на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (далі - Глодоська сільська рада) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений 09 жовтня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку № НОМЕР_1 загальною площею 6,5362 га на території Глодоської сільської ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений 09 жовтня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Визнано недійсним договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , предметом якого є право оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею                6,5362 га на території Глодоської сільської ради.
Визнано недійсним договір купівлі-продажу емфітевтичного права, виданий 26 липня 2018 року, видавник приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Озерна О. П.
Скасовано державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, що виникло на підставі договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) та договору договір купівлі-продажу емфітевтичного права.
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
У жовтні 2018 року ОСОБА_2 оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.
 
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 05 грудня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 12 вересня 2018 року. 
 
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 13 лютого 2019 року зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 12 вересня 2018 року у даній справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи                      № 227/1506/18.
 
Суд мотивував ухвалу тим, що у провадженні Великої Палати Верховного Суду перебуває цивільна справа № 227/1506/18, спірні правовідносини у якій є подібними (визнання недійсним договору міни земельної ділянки сільськогосподарського призначення у період дії мораторію на відчуження таких земельних ділянок на підставі пункту 15 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України та Закону України «Про угоди щодо відчуження земельної частки (паю)») до правовідносин у даній справі, що є підставою для застосування пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У березні 2019 року до суду касаційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла касаційна скарга, у якій він, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 13 лютого 2019 року.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 25 березня 2019 року відкрито касаційне провадження в даній справі та витребувано її матеріали з суду апеляційної інстанції.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
  
ОСОБА_1 вважає помилковим висновок суду апеляційної інстанції про зупинення апеляційного провадження, оскільки правовідносини у даній справі та в справі, яка перебуває на перегляді Великої Палати Верховного Суду, не є подібними.
 
У справі № 227/1506/18 суди встановили, що співвідповідачі на підставі вільного волевиявлення за взаємною згодою уклали договір міни земельних ділянок.
 
Оспорений договір міни від 09 жовтня 2016 року укладений за відсутності його згоди.
Позиція Верховного Суду
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. 
Аналіз позовної заяви свідчить про те, що ОСОБА_1 , зокрема, просив визнати недійсним договір міни земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 09 жовтня 2016 року у зв`язку з тим, що такий правочин укладений усупереч положенням пункту 15 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України (у редакції на момент вчинення правочину) та Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельної частки (паю)», тобто під час дії заборони на відчуження земель сільськогосподарського призначення.
При задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що міна земельної ділянки відбулася під час дії мораторію на їх відчуження.
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 12 вересня 2018 року, за якою суд апеляційної інстанції ухвалою від 05 грудня 2018 року відкрив апеляційне провадження.
Під час розгляду справи апеляційний суд установив, що у провадженні Великої Палати Верховного Суду перебуває справа № 227/1506/18 за позовом першого заступника керівника Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області про визнання договору міни земельної ділянки недійсним (справа передана Касаційним цивільним судом для відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеному в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду України (постанови: від 05 листопада 2014 року у справі                       № 6-172цс14, від 11 лютого 2015 року у справі № 6-5цс15, від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-464цс16) щодо застосування пункту 15 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, а також у зв`язку з існуванням виключної правової проблеми - необхідності змін у контексті практики Європейського суду з прав людини висловленого Верховним Судом України підходу до визначеного пунктом 15 розділу Х «Прикінцеві положення» ЗК України мораторію на відчуження будь-яким способом земель сільськогосподарського призначення, у тому числі їх обміну). 
Установивши, що правовідносини у даній справі та в справі                            № 227/1506/18 є подібними, суд апеляційної інстанції зробив обґрунтований висновок про зупинення апеляційного провадження на підставі пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України.
Аргументи касаційної скарги на законність та обґрунтованість оскарженої ухвали суду не впливають, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України (в редакції станом на 07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ :
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 13 лютого 2019 року залишити без змін. 
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та  оскарженню не підлягає.  

Судді:                                                                               В.  І.  Журавель 

                                                                                          Н. О. Антоненко

                                                                                          М. М. Русинчук