УХВАЛА

20 липня 2020 року 
м. Київ

Справа №  916/3844/19 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Студенця В.І., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Одеський автоскладальний завод"

на ухвалу Господарського суду Одеської області
(головуючий суддя - Демешин О.А.)
від 27.12.2019
та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду
(головуючий суддя - Будішевська Л.О.; судді: Таран С.В., Лавриненко Л.В.)
від 01.06.2020
за заявою ОСОБА_1 
про вжиття заходів до забезпечення позову
у справі № 916/3844/19
за позовом ОСОБА_1 
до Публічного акціонерного товариства "Одеський автоскладальний завод"
про визнання недійсними рішень Наглядової ради товариства,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.12.2019 у справі №916/3844/19 заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено повністю.  В якості забезпечення позову по справі № 916/3844/19 заборонено загальним зборам акціонерів ПАТ "Одеський автоскладальний завод" приймати рішення щодо відчуження частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Складон", яка складає 100% статутного капіталу ТОВ "Складон"; заборонено загальним зборам акціонерів ПАТ "Одеський автоскладальний завод" приймати рішення щодо відчуження частки в статутному капіталі частки Товариства з обмеженою відповідальністю "Кавіон", яка складає 100% статутного капіталу ТОВ "Кавіон"; заборонено загальним зборам акціонерів ПАТ "Одеський автоскладальний завод" приймати рішення щодо відчуження частки в статутному капіталі частки яка складає 100% статутного капіталу ТОВ "Малві В".

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2020 ухвалу Господарського суду Одеської області від 27.12.2019 у справі № 916/3844/19 залишено без змін.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.12.2019 та постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2020 у справі №916/3844/19, Публічне акціонерне товариство "Одеський автоскладальний завод" звернулось з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Одеський автоскладальний завод", суддею-доповідачем встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Так, пунктом 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання касаційної скарги на ухвалу господарського суду судовий збір сплачується у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 1 січня установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102, 00 грн.

Отже, розмір судового збору, що підлягав сплаті за подання касаційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду про забезпечення позову, яку переглянуто судом апеляційної інстанції та залишено без змін, складає 2102, 00 грн.
Разом з тим Публічним акціонерним товариством "Одеський автоскладальний завод" до касаційної скарги додано платіжне доручення №1580 від 03.07.2020 про сплату судового збору у розмірі 2  101,00 грн, отже недоплачена сума судового збору складає 1, 00 грн.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене, оскільки до касаційної скарги не додано документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених законом розмірі, то така касаційна скарга вважається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, і підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 174, 234, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Одеський автоскладальний завод" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 27.12.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2020 у справі №916/3844/19 залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

2. Публічному акціонерному товариству "Одеський автоскладальний завод" усунути недоліки, встановлені в даній ухвалі у такий спосіб:

- надати суду оригінал документа, що підтверджує доплату судового збору у розмірі 1,00 грн за подання касаційної скарги у даній справі.

3. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач                                                                                                  В. Студенець