Дата документу 29.09.2020 Справа № 336/3528/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний № 336/3528/20                                                Головуючий в 1 інст. Носик М.А.
Провадження №33/807/696/20                                 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року                                                 місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , представника – адвоката Луценка С.М., Порвишерста М.Ю. розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Василівського районного суду Запорізької області від 8 вересня 2020 року, якою провадження відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. 

Згідно з оскаржуваною постановою, 15 червня 2020 року, о 0800 годині, в м. Запоріжжя, Шевченківський район, вул. Олексія Поради, біля буд. 43, водій автомобіля ЗАЗ-DAEWOO Т13110, номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 , при зміні напрямку руху, не переконався у безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем CHEVROLET AVEО, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався у попутному напрямку. Внаслідок чого, автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, травмованих не має. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції,  ОСОБА_1  вказує, що суд встановив в діях  ОСОБА_2 відсутність порушень п. 10.1 ПДР пославшись тільки на його пояснення, не взявши до уваги протокол, схему ДТП, його пояснення. Не погоджуючись із рішенням суду щодо визнання схеми ДТП не дійсною, зазначає, що схема підписана обома учасника ДТП без зауважень та відповідає вимогам Інструкції. Крім того, судом було встановлено його провину у порушенні п. 14.2 ПДР, що на думку апелянта виходить за межі його знань і може бути встановлено тільки судовими експертами. Просить скасувати постанову суду від 08.09.2020 p., ухвалити нову постанову, якою визнати винним  ОСОБА_2 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , представника – адвоката Луценка С.М. на підтримку доводів та вимог апеляції, думку ОСОБА_2 , який заперечував вимогам апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.
За результатом розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2 , суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 порушення п.10.1 Правил дорожнього руху України, а отже і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закрив провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 цього Кодексу.
Суд апеляційної інстанції вважає таке рішення законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, його складено за порушення ОСОБА_2 п.10.1 ПДР України за те, що він при зміні напрямку руху, не переконався у безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_1 , який рухався у попутному напрямку.
Разом з тим, судом першої інстанції встановлено наступне.
Так, водій ОСОБА_1 показав, що він на автомобілі CHEVROLET AVEO рухався позаду автомобілів ЗАЗ Таврія та 3A3-DAEWOO ТІ3110, державний номерний знак НОМЕР_1 у попутного з ними напрямку. Вирішив обігнати обидва автомобілі, що рухалися попереду, ввімкнув покажчик повороту ліворуч та почав обгін. Після чого на полосі зустрічного руху сталося зіткнення з автомобілем 3A3-DAEWOO.
Водій ОСОБА_2 показав, що він на автомобілі ЗАЗ-DAEWOO рухався зі швидкістю 50 км/год. Перед поворотом ліворуч, пригальмував, увімкнув поворот та почав поворот, зустрічна полоса була вільною, за ним рухався автомобіль ЗАЗ. Далі ОСОБА_3 пояснював, що вже рухався прямолінійно та відчув удар ззаду. Зупинившись, побачив, що у задню ліву частину його автівки в`їхав автомобіль Шевроле під керуванням ОСОБА_1 , який здійснював обгін автомобіля ЗАЗ.
Суд взяв до уваги пояснення водіїв, локалізацію механічних пошкоджень транспортних засобів, вказав, що автомобіль ЗАЗ-DAEWOO Т13110, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 вже подав сигнал повороту ліворуч, після чого маневр обгону почав автомобіль CHEVROLET AVEO, яким керував ОСОБА_1 та прийшов до висновку, що дії водія ОСОБА_2 були у межах Правил дорожнього руху.
При апеляційному розгляді водії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтвердили механізм зіткнення транспортних засобів та отримані ЗАЗ-DAEWOO та CHEVROLET AVEO механічні пошкодження: задня ліва частина та передня права частина відповідно. 
Сукупність наведених обставин слугують на користь доводів  ОСОБА_2 , що обґрунтовано враховано районним судом.
Крім того, судом було аргументовано з посиланням на вимоги Інструкції № 1395 від 17.11.2015 року визнано схему ДТП не належним доказом провини ОСОБА_2 .
При апеляційному розгляді сторони вказували на певні недоліки відображення у схемі місця дружньо-транспортної пригоди слідової інформації. 
Матеріали справи, які сприймав місцевий суд надавали підстави прийти до висновку про відсутність фактичних доказів на підтвердження обставин порушення  ОСОБА_2 вимог п. 10.1 ПДР.

На думку апеляційного суду вищенаведене у своїй сукупності вказує на законність та обґрунтованість висновків судді місцевого суду про недоведеність того, що ОСОБА_2 допустив порушення вимог п.10.1 ПДР України, яке б перебувало у прямому причинному зв`язку із зіткненням транспортних засобів та їх пошкодженням, що вказує на відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Апеляційний суд, відповідаючи на довод апеляційної скарги, звертає увагу, що  ОСОБА_1 будь-яких клопотань щодо виклику свідків у судове засідання, витребування та дослідження додаткових доказів, дослідження обставин, які потребують спеціальних знань, призначення судових експертиз від  ОСОБА_1 не надходило.

Подібні клопотання не заявлялися  ОСОБА_1 і під час апеляційного перегляду.

Одночасно слід звернути увагу, що суд оцінює наявні у справі докази, які надсилаються до суду органом, що склав відповідний протокол, діє виключно з дотриманням принципу змагальності та диспозитивності, що виключає самостійне збирання судом доказів.

Що стосується посилань апелянта про встановлення судом порушень п. 12.4 ПДР з боку ОСОБА_1 , то суд апеляційної інстанції зауважує на мотивувальній та резолютивній частині оскаржуваної постанови, якими не встановлювалася провина  ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Отже, наведені в апеляційній скарзі твердження правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 7ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах доводів апеляційної скарги. Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, 

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Василівського районного суду Запорізької області від 8 вересня 2020 року, якою провадження відносно ОСОБА_2  за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                        М.С. Тютюник