ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 р.	Справа № 520/12494/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Бартош Н.С. ,  Григорова А.М. ,
за участю секретаря судового засідання Мороза М.М.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Сліденко А.В.,  м. Харків, повний текст складено 23.12.19 року по справі № 520/12494/19
          за позовом       ОСОБА_1  
          до      Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради              
          про зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою про зобов`язання УПСЗН адміністрації Слобідського району Харківської міської ради поновити житлову субсидію за квітень 2017 та призначити житлову субсидію з травня 2017 по квітень 2018 при доходах, які не виконували та не виконують функцію соціальних гарантій, з коштів Держбюджету (при відсутності механізму призначення житлової субсидії з коштів місцевого бюджету), звернувшись до відповідних структур (при необхідності) для позитивного вирішення питання, що є обов`язком чиновників УПСЗН.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 . Визнано протиправним і скасовано рішення Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради в особі комісії по вирішенню спірних питань щодо надання населенню державних соціальних допомог, субсидій та пільг адміністрації Слобідського району Харківської міської ради від 17.07.2019 №14 в частині відмови у поновленні ОСОБА_1 житлової субсидії з 01.04.2017 та з приводу відмови у призначенні ОСОБА_1 житлової субсидії за період 01.05.2017-травень 2018 р. Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради повторно вирішити по суті питання з приводу поновлення ОСОБА_1 житлової субсидії з 01.04.2017р. та з приводу призначення ОСОБА_1 житлової субсидії за період 01.05.2017р.-травень 2018р. у виключному порядку, тобто за умови неоплати обов`язкового платежу за період користування житловою субсидією за рахунок коштів місцевого бюджету відповідно до норм діючого на момент звернення ОСОБА_1 законодавства з урахуванням висновків суду у даній справі. Позов у решті вимог залишено без задоволення.
Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради, не погоджуючись з судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що є юридично необґрунтованим  та прийнято з порушенням норм матеріального права. Управління зазначає, що судом першої інстанції не було з`ясовано всі обставини справи, адже Управління не приймало рішення стосовно ОСОБА_1 щодо відмови в призначенні субсидії у виключному порядку, оскільки взагалі не наділено такими повноваженнями. Управління лише направляє документи до Комісії по вирішенню спірних питань щодо надання населенню державних соціальних допомог, субсидій та пільг адміністрації Слобідського району Харківської міської ради, а рішення щодо призначення або не призначення державної соціальної допомоги, субсидії та надання пільг приймає виключна районна Комісія. Крім того, суд помилково дійшов висновку, що рішення щодо відмови у поновленні субсидії з квітня 2017 року та у призначення субсидії з травня 2017 року прийнято без застосування п. 5-1 Порядку призначення надання населенню субсидії   для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива від 21.10.1995 № 848 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 300, яким передбачено, що  районні, районні у містах Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах (у разі їх створення) рад або утворені ними комісії  можуть приймати рішення щодо призначення субсидії у випадках, не передбачених цим  Положенням. Фінансування таких виплат здійснюється за рахунок коштів місцевих бюджетів. Тобто, Комісії надано право як щодо прийняття позитивного рішення щодо призначення субсидії у виключних випадках, так і відмови в призначенні субсидії, адже вказаний пункт 5-1 Порядку зазначає лише про можливість прийняття позитивного рішення на користь заявника, але ж ніяк не обов`язок Комісії. Отже, повноваження Комісії щодо прийняття рішення про призначення субсидії у виключному порядку є дискреційними повноваженнями такого органу та відносяться до його виключної компетенції. Судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що позивачем не була виконана законна вимога щодо подачі нової заяви та декларації на призначення субсидії до Управління, що в свою чергу стало б підставою для розгляду документів позивача на засіданні Комісії.
          У відзиві на апеляційну скаргу позивачка просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримала доводи та обґрунтування апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні.
Сторони по справі повідомлені належним чином про день, час та місце судового розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з  таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що з травня 2016 року до квітня 2017 року ОСОБА_1 призначена житлова субсидія відповідно до  Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 із змінами та доповненнями.
За поданням КП “Харківські теплові мережі” від 27.03.2017 № 36/Т-277 з 01.04.2017 надання субсидії позивачці припинено у зв`язку з несплатою вартості фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії за період отримання субсидії.  Зокрема, станом на 01.05.2017 борг позивачки складав: перед КП "Харківські теплові мережі" - 15497,00 грн, перед ТОВ "Харківзбут" - 1292,22 грн, перед КП "Комплекс вивозу побутових відходів" - 252,21 грн, перед КП "Харківводоканал" - 11163,03грн.
          Вважаючи протиправною відмову у поновленні виплати субсидії з квітня 2017 року на її звернення, з огляду на порушення відповідачем прав соціально незахищеної сім`ї, в якій двоє непрацездатних з мінімальними доходами,  позивачка звернулася до суду.
          Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2019 по справі  № 520/1730/19 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 
Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради розглянути питання поновлення субсидії ОСОБА_1 за квітень 2017 року, призначення субсидії з 01.05.2017 по квітень 2018 в виключному порядку, тобто за умови неоплати обов`язкового платежу за період користування субсидією, за рахунок коштів місцевого бюджету відповідно до норм діючого на момент звернення ОСОБА_1 законодавства з урахуванням висновків суду у даній справі.
          На виконання  рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2019 по справі № 520/1730/19 особова справа позивачки по призначенню житлової субсидії була розглянута районною комісією по вирішенню спірних питань  щодо надання населенню державних соціальних допомог, субсидій та пільг адміністрації Слобідського району Харківської міської ради (надалі – Комісія).
Згідно витягу з протоколу засідання від 17.07.2019 Комісією прийнято рішення відмовити   ОСОБА_1 у поновленні субсидії за квітень 2017 року за рахунок коштів місцевого бюджету, яка була зупинена за поданням КП "Харківські теплові мережі" у зв`язку з несплатою вартості фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії, за умови наявності простроченої заборгованості, яка виникла за період отримання субсидії. У призначенні субсидії з травня 2017 року по квітень 2018 року за рахунок коштів місцевого бюджету відмовлено за умови наявності простроченої понад два місяці заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, загальна сума якої перевищує двадцять неоподаткованих мінімумів громадян.
          Не погодившись із такою відмовою Управління та вважаючи порушеними свої права у зв`язку з відмовою в поновленні субсидії з квітня 2017 року та в призначенні субсидії з травня 2017 року, позивачка звернулася до суду.
          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виснував, що у ході розгляду справи відповідачем не подано доказів відповідності закону оскарженого рішення (діяння), а обсяг використаних доказів та обрані мотиви не дозволяють визнати юридично правильними та фактично обґрунтованими ті підстави, які покладені адміністративним органом в основу оскарженого рішення, адже у тексті оскарженого рішення відповідач не зазначив жодних фактичних мотивів вчиненого волевиявлення управлінського характеру та не застосував п.5-1 Порядку №848 у редакції постанови КМУ від 26.04.2017 №300.
          Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке. 
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 №1875-IV (надалі – Закон  №1875-IV ) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил;
Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону №1875-IV закріплений обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Порядок призначення та надання житлових субсидій встановлюється Кабінетом Міністрів України.
З метою спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового Постановою Кабінетів Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 затверджено Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Положення №848).
Відповідно до п. 2 Положення № 848 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) право  на  отримання  адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, а також субсидії  готівкою  на  придбання  скрапленого  газу,  твердого та рідкого пічного побутового палива (далі - субсидія) поширюється на громадян,  які  проживають  у  житлових  приміщеннях (будинках), в частині   оплати   ними   користування  житлом;  утримання  житла; управління    багатоквартирним   будинком,   комунальних   послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива .
Учасниками справи не оспорюється, що з травня 2016 року до березня 2017 року включно ОСОБА_1 отримувала  житлову субсидію відповідно до  Положення № 848.
Згідно п. 20 Положення надання раніше призначеної субсидії припиняється: за поданням житлово-експлуатаційних організацій, житлово-будівельних (житлових) кооперативів, об`єднань співвласників багатоквартирного будинку та організацій, що надають житлово-комунальні послуги, якщо громадянин, якому призначено субсидію, не сплачує вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії, за винятком випадків, пов`язаних із затримкою виплати заробітної плати, пенсії тощо, яка підтверджується відповідними документами, - з місяця, в якому надійшло таке подання. Подання надається зазначеними організаціями структурним підрозділам з питань соціального захисту населення до 10 числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникли такі обставини.
З аналізу викладеного вбачається, що держава гарантує кожному громадянину право на отримання субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг на умовах та в порядку визначеному Положенням та в свою чергу покладає на громадян, яким призначено субсидію обов`язки щомісячно сплачувати вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії (пункт 15 Положення), а також протягом місяця поінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про зміну складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (орендарі - про осіб, які фактично проживають), їх соціального статусу, переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання, виконавців житлово-комунальних послуг, купівлю товарів або оплату послуг, передбачених підпунктом 5 пункту 5 цього Положення, шляхом подання відповідних документів Наслідком не виконання обов`язків визначених Положенням є припинення надання раніше призначеної субсидії, зокрема за поданням організацій, що надають житлово-комунальні послуги, якщо громадянин, якому призначено субсидію, не сплачує вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії - з місяця, в якому надійшло таке подання (пункт 14 Положення).
З огляду на матеріали справи, за поданням КП “Харківські теплові мережі” від 27.03.2017 № 36/Т-277 з 01.04.2017 надання субсидії позивачці припинено у зв`язку з несплатою вартості фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії за період отримання субсидії.
Пунктом 5-1 Положення № 848 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що виходячи з конкретних обставин, що склалися, на підставі рішень районних, районних у містах Києві і Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад або утворених ними комісій структурні підрозділи з питань соціального захисту населення можуть призначати субсидії, як виняток, у разі наявності умов, зазначених у пункті 5 цього Положення. Рішення про призначення (непризначення) субсидії в таких випадках приймається на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства. Форма акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства затверджується Мінсоцполітики.
Районні, районні у містах Києві і Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах (у разі їх створення) рад або утворені ними комісії можуть приймати рішення щодо призначення субсидії у випадках, не передбачених цим Положенням. Фінансування таких субсидій здійснюється за рахунок коштів місцевих бюджетів.
          Аналіз наведених вище норм права дає підстави для висновку, що Комісії, яка утворена при відповідних управліннях органів соціального захисту, надано додаткові повноваження щодо призначення (або поновлення в разі припинення) субсидії, у випадках, які не передбачені чинним законодавством.  Таким чином Уряд визнав, що неможливо передбачити всі обставини в нормативно-правовому акті, і на територіальному рівні Комісія може вивчити ситуації, в якій опинилася сім`я, та прийняти об`єктивне та неупереджене рішення з урахуванням всіх обставин задля найефективнішого захисту прав найменш соціально захищених громадян, які потребують особливої уваги з боку держави та місцевої влади.  
Наголошуючи на необхідність застосування до неї, як до соціально незахищеної сім`ї, в якій двоє непрацездатних з мінімальними доходами,  вимог пункту 5-1 Положення № 848, позивачка звернулася до суду.
Задовольняючи позові вимоги, суд у своєму рішенні від 23.05.2019 по справі  № 520/1730/19 дійшов висновку, що рішення про відмову в поновленні (призначенні) субсидії не містить у своєму змісті жодних доказів стосовно розгляду відповідачем питання про можливість передачі заяви ОСОБА_1 відповідно до п. 5-1 Положення № 848 на розгляд районної комісії щодо призначення позивачу субсидії в виключному порядку, тобто за умови неоплати обов`язкового платежу за період користування субсидією, за рахунок коштів місцевого бюджету.
Як наслідок, суд першої інстанції зобов`язав Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради розглянути питання поновлення субсидії ОСОБА_1 за квітень 2017 року, призначення субсидії з 01.05.2017 по квітень 2018 у виключному порядку, тобто за умови неоплати обов`язкового платежу за період користування субсидією, за рахунок коштів місцевого бюджету відповідно до норм діючого на момент звернення ОСОБА_1 законодавства з урахуванням висновків суду у даній справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
В контексті розгляду цієї справи, враховуючи принцип обов`язковості судових рішень, відповідач мав зобов`язання розглянути заяву позивачки про поновлення (призначення) субсидії за спірний період з урахуванням сформованих у рішенні суду висновків: розглянути таку заяву відповідно до п. 5-1 Порядку № 848 та вирішити питання про можливість призначити субсидію за рахунок коштів місцевого бюджету незважаючи на наявність заборгованості зі сплати комунальних послуг з урахуванням   складної фінансової ситуації, в якій опинилася сім`я позивачки.
Водночас як вбачається з витягу з протоколу засідання від 17.07.2019 Комісією прийнято діаметрально протилежне рішення, яким  відмовлено   ОСОБА_1 у поновленні субсидії за квітень 2017 року за рахунок коштів місцевого бюджету, яка була зупинена за поданням КП "Харківські теплові мережі" у зв`язку з несплатою вартості фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії, за умови наявності простроченої заборгованості, яка виникла за період отримання субсидії, та відмовлено у призначенні субсидії з травня 2017  року по квітень 2018 року за рахунок коштів місцевого бюджету за умови наявності простроченої понад два місяці заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, загальна сума якої перевищує двадцять неоподаткованих мінімумів громадян.
          Тобто, незважаючи на покладений на відповідача обов`язок розглянути можливість призначення субсидії за рахунок коштів місцевого бюджету без врахування заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, Комісією прийнято рішення, яким в якості підстави для відмови в призначенні субсидії слугувала наявність у позивачки саме простроченої заборгованості зі сплати житлово-комунальних послуг та жодним чином не надано обґрунтування можливості чи неможливості призначити субсидію відповідно до п. 5-1 Порядку № 848  
Отже, з урахуванням фактичних обставин цієї справи колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень рішення про відмову ОСОБА_1 у призначенні (поновленні) субсидії прийнято без урахування мети, з якою надані повноваження, всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а також принципів обґрунтованості, добросовісності, розсудливості та пропорційності, та особливо без урахування принципу обов`язковості судового рішення.
Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуване рішення Комісії є невмотивованим та винесено без урахування п.5-1 Порядку №848 в редакції постанови КМУ від 26.04.2017 №300, хоча саме такий обово`язок на Управління було покладено рішенням суду.
          За таких обставин, колегія суддів уважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність достатніх правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 з урахуванням обраного судом першої інстанції способу захисту порушених прав.
          Щодо доводів заявника апеляційної скарги про те, що Управління не приймало рішення стосовно ОСОБА_1 щодо відмови в призначенні субсидії у виключному порядку, оскільки такими повноваженнями наділена Комісія по вирішенню спірних питань щодо надання населенню державних соціальних допомог, субсидій та пільг адміністрації Слобідського району Харківської міської ради, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до п. 9, 10 Положення № 848 призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення. В окремих випадках за рішеннями комісій, утворених районними, районними у мм. Києві та Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - комісії), житлові субсидії непрацездатним непрацюючим особам, які проживають самі, а також дитячим будинкам сімейного типу можуть призначатися на норму, яка перевищує встановлену законодавством соціальну норму житла. Положення про комісії затверджують органи, які їх утворили.
Отже, відповідно до п. 9,10 Положення та Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250,  шляхом практичного вирішення питань надання житлових субсидій, пільг та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям надано можливість виконавчим комітетам міської ради затверджувати положення та утворювати відповідні комісії.  
За наведених вище обставин, колегія суддів зазначає, що такі Комісії утворюються при управліннях соціального захисту, допомагають більш об`єктивно та неупереджено за рахунок дії колегіального принципу прийняття рішення вирішити спірні питання, які виникають під час розгляду заяв про призначення (поновлення) соціальних виплат, в тому числі субсидії, але належним відповідачем під час розгляду спірних питань в суді є  відповідні структурні підрозділи з питань соціального захисту населення, адже саме на них відповідно до п. 9 Положення № 848 покладено обов`язок призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням.
          Колегія суддів також відхиляє доводи заявника апеляційної скарги про наявність дискреційних повноважень Комісії щодо прийняття рішення про призначення або відмову в призначенні, оскільки наявність дискреційних повноважень у Комісії вимагає належної аргументації прийнятого рішення щодо підстав обрання одного із можливих законних варіантів дій, що в свою чергу не було дотримано відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення. До того ж, колегія суддів ураховує, що в цій спірній ситуації дискреційні повноваження відповідача були обмежені судовим рішенням, яким зобов`язано Управління не враховувати наявність у позивачки заборгованості зі сплати комунальних послуг під час розгляду питання про можливість призначення (поновлення) субсидії відповідно до п. 5-1 Положення № 848.
          Також ,безпідставними є доводи заявника про неподання позивачкою заяви та інших необхідних документів для вирішення питання про поновлення (призначення) субсидії, оскільки рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2019 по справі № 520/1730/19, яке набрало законної сили, встановлено, що відповідачем фактично не було належним чином розглянуто заяву позивача про призначення субсидії з оплати житло-комунальних послуг за рахунок коштів місцевого бюджету соціально незахищеній сім`ї з квітня 2017 року по квітень 2018 року.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші зазначені в апеляційній скарзі аргументи відповідача, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку щодо обґрунтованості позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують, є безпідставними , не впливають на правомірність висновків суду, оскільки в апеляційній скарзі зазначено лише те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, підлягає скасуванню у зв`язку із ненаданням судом належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права,  зміст апеляційної скарги , який повністю дублює заперечення на позов, подані до суду першої інстанції , містять виключно суб`єктивне бачення апелянта обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та яким надано належну правову оцінку, апелянтом у скарзі абсолютно не зазначено в чому ж конкретно виявилося ненадання судом першої інстанції належної правової оцінки обставинам справи, тобто які з них випали з поля зору суду, а які було досліджено невірно, а також не зазначено того, які ж висновки, натомість, повинні були б бути зроблені судом , також не обґрунтовано  в чому саме полягає невірність застосування судом норм матеріального права, які саме норми та яким чином було порушено чи неправильно застосовано та яких процесуальних норм адміністративного судочинства не було дотримано судом під час розгляду даної адміністративної справи, а також не зазначено які з поданих доказів суд дослідив неправильно або неповно, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Оскільки, відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, дана справа відноситься до справ незначної складності і відповідно до ч.5 ст.328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч. 5 ст.328 КАС України.
З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу   залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 року по справі № 520/12494/19  залишити без змін.
 . 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, в порядку ст.ст.327, 329 КАС України .

Головуючий суддя 	(підпис)	З.Г. Подобайло	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Н.С. Бартош    А.М. Григоров   	
Повний текст постанови складено  06.07.2020 року