П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

__________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/6625/19	
Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г.П.
          П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Домусчі С.Д..
суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати грошового забезпечення, зобов`язання вчинити дії, стягнення грошового забезпечення, -
В С Т А Н О В И В:
          Позивач, ОСОБА_1 звернувся з позовом до Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, в якому просив суд:
- визнати протиправними бездіяльність Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси щодо невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення у розмірі 202570,07 грн.;
- зобов`язати Південне територіальне квартирно-експлуатаційне управління направити до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси відомості, які необхідні для нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення у розмірі 202570,07 грн.;
- стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення у розмірі 202570,07 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що проходив військову службу у Південному територіальному квартирно-експлуатаційному управлінні та згідно наказу Міністра оборони України № 33 від 22.01.2019р. звільнений з військової служби у запас, наказом начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління № 44 від 07.03.2019р. виключений зі списків особового складу. Фінансове забезпечення військовослужбовців Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління здійснює Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси. На час звільнення позивачу нараховане, однак не виплачено грошове забезпечення у розмірі 202570,07 грн., що підтверджується довідкою начальника КЕВ м. Одеси № 5083 від 01.11.2019р.
          Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений частково.
Визнана протиправною бездіяльність Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси щодо не нарахування, невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з листопада 2016р. по вересень 2018р. за посадою заступника начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління.
Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з листопада 2016р. по вересень 2018р. за посадою заступника начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління, з урахуванням раніше виплачених сум.
В решті позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення в частині незадоволених позовних вимог та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги зобов`язавши Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси нарахувати та виплатити грошове забезпечення за період з листопада 2016р. по вересень 2018р. за посадою заступника начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління у розмірі 202570,07 грн.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив про помилковість висновків суду першої інстанції щодо незадоволених позовних вимог, оскільки суд першої інстанції був зобов`язаний обрати належний спосіб захисту порушеного права, яким є встановлення розміру заборгованості, перевірка наданого позивачем розрахунку, та зобов`язання  відповідачів  виплатити  заборгованість.
Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси (КЕВ м. Одеси) також подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог та в цій частині ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні вказаних позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт - КЕВ м. Одеси зазначив, що суд першої інстанції не врахував той факт, що вимоги позивача ґрунтуються на припущеннях щодо розміру грошового забезпечення позивача у разі, якщо б він обіймав штатну посаду, в той час як позивач лише тимчасово виконував обов`язки, проте як вказані поняття не є тотожними. Також апелянт зазначив, що позивач знаходився у списках особового складу ПТКЕУ, а не на штатній посаді.
На думку апелянта - КЕВ м. Одеси, суд першої інстанції помилково послався на Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затверджену наказом Міністра оборони України № 260 від 11.06.2008 року, оскільки остання втратила чинність.
Звернув увагу апелянт також і на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що полягає у протиправності звільнення судом першої інстанції позивача від сплати судового збору, оскільки на момент подання позову позивач не мав статусу військовослужбовця у зв`язку з виключенням його зі списків управління.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, вважає, що апеляційна скарга Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню за таких підстав.
Суд встановив, що наказом Міністра оборони України №152 від 12.08.2015 р. позивач призначений на посаду заступника начальника управління – відділу розквартирування військ і землекористування Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління, що підтверджено копією витягу з послужного списку особової справи №17690-К на полковника запасу ОСОБА_1 (а.с. 37-39).
Відповідно до спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України віл 30.06.2016 р. (вих. № Д-322/1/13/дск) та проведеними організаційними заходами, Південно-Східне територіальне квартирно-експлуатаційне управління перейменовано у Південне територіальне квартирно-експлуатаційне управління (а.с. 36).
Згідно з наказом Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України № 61 від 28.07.2005р. фінансове забезпечення Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління покладене на Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси.
Наказом тво начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління № 1 від 08.11.2016 року, з посиланням на спільну директиву Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 30.06.2016 року №322/1/13дск за якою з 08.11.2016 року  перейменоване Південно-Східне територіальне квартирно-експлуатаційне управління у Південне територіальне квартирно-експлуатаційне управління, окрім інших, позивача допущено до виконання обов`язків за вакантними посадами, та позивач вважається таким, що  справи та посаду прийняв  та приступив до виконання службових обов`язків. 
Зокрема за цим наказом полковника ОСОБА_1 , начальника відділу розквартирування військ і землекористування – заступника начальника управління, тимчасово допущено до виконання обов`язків за вакантною посадою начальника відділу розквартирування військ і землекористування – заступника начальника управління (а.с. 40).
Відповідно до наказу тво начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління № 21 від 01.12.2016р. на полковника ОСОБА_1 , начальника відділу розквартирування військ і землекористування – заступника начальника управління, покладене тимчасове виконання обов`язків начальника управління, на період з 01 по 03 грудня 2016 року (на час службового відрядження)(а.с. 41).
Наказом тво начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління № 23 від 03.12.2016 р. позивача повернуто до тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою - начальника відділу розквартирування військ і землекористування-заступника начальника управління (а.с. 42).
Відповідно до наказу тво начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління № 24 від 05.12.2016р. позивач, виконуючий обов`язки начальника відділу розквартирування військ і землекористування-заступника начальника управління, з 05.12.2016 року звільнений від виконання обов`язків за станом здоров`я та направлений на стаціонарне лікування до військово-медичного клінічного центру південного регіону (а.с. 43).
Згідно наказу тво начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління № 40 від 19.12.2016р. позивач, який прибув зі стаціонарного лікування, з 17.12.2016 року приступив до тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою - начальника відділу розквартирування військ і землекористування-заступника начальника управління (а.с. 44). Таким чином, позивач знаходився на стаціонарному лікуванні з 05.12.2016р. по 17.12.2016 р.
Відповідно до наказів тво начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління №43 від 21.12.2016р., №55 від 30.12.2016 року, позивач вибув до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону для проходження військово-лікарської комісії та з 30.12.2016р. по 06.01.2017р. звільнений від виконання службових обов`язків на 7 днів (а.с. 46, 47).
Наказом тво начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління №7 від 10.01.2017р. на позивача, з 10.01.2017 року покладене виконання обов`язків за вакантною посадою заступника начальника управління - головного інженера (а.с. 48).
Відповідно до наказу тво начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління № 31 від 14.02.2017р. з 14.02.2017 року позивачем припинено тимчасове виконання обов`язків за вакантною посадою заступника начальника управління-головного інженера, у зв`язку із вступом на посаду штатного офіцера (а.с. 49).
Відповідно до наказу тво начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління №48 від 06.03.2017р. позивач звільнений від виконання службових обов`язків  у зв`язку із хворобою з 06 по 08 березня 2017р. та згідно з наказом №  51 від 09.03.2017р., з 09.03.2017 року - направлений до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону на стаціонарне лікування (а.с. 50-51).
Згідно з наказами тво начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління №57 від 20.03.2017р., № 61 від 27.03.2017 року, позивач з 20.03.2017 року прибув із стаціонарного лікування та звільнений від виконання службових обов`язків після хвороби, з 21.03.2017 по 25.03.2017р., з 26.03.2017р. позивач прибув та приступив до виконання службових обов`язків (а.с. 52, 53). 
Відповідно до наказу тво начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління №68 від 03.04.2017р. позивача, з 03.04.2017 року, допущений до тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою – заступника начальника управління, з посадовим окладом 1746  грн. (а.с. 54).
Відповідно до наказу тво начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління №96 від 19.05.2017р. позивач з 18.05.2017 року вибув до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону на стаціонарне лікування (а.с. 55) та наказом тво начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління №103 від 01.06.2017р. прибув та приступив до виконання службових обов`язків з 01.06.2017 року та допущений до тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою -  заступника начальника управління , з посадовим окладом 1746 грн. (а.с. 56).
Згідно з наказом тво начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління №219 від 01.12.2017р. позивач звільнений від виконання службових обов`язків з 01.12.2017 р. по 04.12.2017р. у зв`язку з хворобою (а.с. 57). 
Відповідно до наказу тво начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління №226 від 13.12.2017р. позивач вибув у відпустку за сімейними обставинами на 10 календарних днів, з 13.12.2017 р. по 27.12.2017 р. (а.с.58 ).
Згідно наказів тво начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління № 233 від 26.12.2017р., № 235 від 28.12.2017р. позивач звільнений від виконання службових обов`язків, з 23.12.2017 р. по 27.12.2017р. та з 28.12.2017 р. по 01.01.2018р. у зв`язку з хворобою (а.с. 59-60).
Згідно з наказами тво начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління №7 від 11.01.2018р., № 10 від 16.01.2018 р. позивач звільнений від виконання службових обов`язків, з 11.01.2018 р. по 15.01.2018 р. у зв`язку з хворобою, а з 16.01.2018р. направлений до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону на стаціонарне лікування  у зв`язку з погіршенням стану здоров`я (а.с. 61-62).
Згідно з наказом тво начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління №20 від 31.01.2018 р. позивач вважається таким, що з 31.01.2018 р. прибув з шпиталю після стаціонарного лікування (а.с. 63).
Згідно з наказами тво начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління №24 від 07.02.2018р., №27 від 12.02.2018 р. позивач звільнений від виконання обов`язків з 07.02.2018 р. по 11.02.2018р. у зв`язку з хворобою, та  з 11.02.2018 р. вважається таким, що прибув після проходження лікування (а.с. 64-65).
Відповідно до наказу тво начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління №30 від 15.02.2018р. позивач вибув у щорічну відпустку  на 13 діб з 15.02.2018 р. по 27.02.2018р. (а.с. 66). У зв`язку з хворобою  під час зазначеної відпустки термін перебування у щорічній відпустці продовжений на період з 27.02.2018 р. по 03.03.2018р. наказом № 38 від 28.02.2018 р. (а.с. 67).
Наказом тво начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління №41 від 05.03.2018р. позивач звільнений від виконання службових обов`язків з 05.03.2018 р. по 09.03.2018р. у зв`язку з хворобою. Позивач, відповідно до наказу № 44 від 12.03.20218 р., вважається таким, що 10.03.2018р. прибув після лікування (а.с. 68-69).
Згідно наказу тво начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління №56 від 02.04.2018р. позивач вибув у щорічну основну відпустку за 2017 р. терміном на 45 днів з 03.04.2018 р. по 20.05.2018р. (а.с. 70).
Відповідно до наказу тво начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління №61 від 11.04.2018р. позивач з 11.04.2018р. вибув до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону на стаціонарне лікування (а.с. 70-71).
Згідно наказу тво начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління №67 від 20.04.2018р. посадовий оклад позивача з 01.03.2018р. складає 1480 грн. (а.с. 72).
Відповідно до наказів тво начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління № 72 від 27.04.2018р. позивач вибув у відпустку терміном на 5 діб, з 28.04.2018 р. по 02.05.2018р. (а.с. 73); №73 від 02.05.2018 р. позивач вибув у відпустку терміном на 37 днів, з 03.05.2018 р. по 10.06.2018 р. (а.с. 74);  № 92 від 11.06.2018 р. - строк основної щорічної  відпустки позивача за 2017 р. продовжений по 15.06.2018 р. у зв`язку із хворобою під час відпустки (а.с. 75); № 94а від 15.06.2018 р. позивач – колишній  начальник відділу розквартирування військ і землекористування – заступник начальника Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління вважається таким, що 15.06.2018 р. прибув із частини щорічної  відпустки (а.с. 76).
Наказом тво начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління №113 від 17.07.2018р. позивач, колишній  начальник відділу розквартирування військ і землекористування – заступник начальника Південно-Східного територіального  квартирно-експлуатаційного управління, звільнений від виконання службових обов`язків з 17.07.2018 р. по 21.07.2018р. у зв`язку з хворобою. 
Відповідно до наказу тво начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління №117 від 23.07.2018р. позивач вважається таким, що прибув після хвороби (а.с. 78).
Наказом директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України №  181 від 29.08.2018р. позивача призначений на посаду заступника начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління, що підтверджується копією витягу з послужного списку особової справи № 17690-К на полковника запасу ОСОБА_1 (а.с. 37-39).
Наказом Міністра оборони України № 33 від 22.01.2019р. (по особовому складу) полковника ОСОБА_1 , заступника начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління звільнено з військової служби у запас (п. 32 наказу) (а.с. 9).
Наказом начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління № 44 від 07.03.2019р. (по стройовій частині) позивача виключено зі списків особового складу Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління  з 02.05.2019 року (а.с. 10).
Як вбачається зі змісту вищевказаного наказу, позивачу при звільненні визначено до виплати: з 01 березня 2019 року по 07 березня 2019 року надбавку за особливості проходження служби у розмірі – 65 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років та премію за березень 2019 року у розмірі 35 відсотків від посадового окладу; надбавку за таємність у розмірі 10 відсотків до посадового окладу з 01 по 07 березня 2019 року; одноразову грошову допомогу по звільненню відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992р. у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби 29 календарних років служби.
31.10.2019р. (вх. № 5116) позивач звернувся до начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси із заявою, в якій просив надати йому довідку про нарахування йому грошового забезпечення за період з листопада 2016 року по вересень 2018 року у разі знаходження його на штатній посаді порівняно з фактично виплаченим грошовим забезпеченням.
За результатами розгляду вказаної заяви 01.11.2019р. (вих. № 5083) позивачу надана порівняльна довідку-розрахунок про нарахування грошового забезпечення за період з листопада 2016 року по вересень 2018 року у разі знаходження позивача на штатній посаді, згідно якої загальний розмір нарахованого грошового забезпечення (разі знаходження позивача на штатній посаді) становив би 430053,77 грн., фактично сплачено позивачу 227483,70 грн., різниця становить 202570,07 грн. (а.с. 11).
Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки у період з листопада 2016 року по вересень 2018 року позивач був допущений до тимчасового виконання обов`язків за вакантними посадами, то відповідно мав отримувати грошове забезпечення відповідно до посади, обов`язки за якою він фактично виконував.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Згідно ч.1 ст. 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
Відповідно ч.ч. 2-4 ст. 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 р. «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.
Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міністра оборони України № 260 від 11.06.2008р. (надалі Інструкція №260) (чинною до 20.07.2018 р.), передбачалось, що грошове забезпечення згідно з цією Інструкцією виплачується, зокрема, військовослужбовцям, які займають посади, передбачені штатами та штатними розписами (далі - штати) у апараті Міністерства оборони України, Генеральному штабі Збройних Сил України, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини).
Згідно з п. 1.2 Інструкції № 260 грошове забезпечення військовослужбовців визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями, додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців установлюються відповідно до чинного законодавства.
Відповідно до п. 1.10 Інструкції № 260, грошове забезпечення, що належить військовослужбовцю і своєчасно не виплачене йому або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.
Відповідно до п. 4.1 Інструкції № 260, посадові оклади особам офіцерського складу виплачуються за займаними посадами в розмірах, передбачених у штаті військової частини. Згідно з пунктом 4.3 Інструкції № 260, особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, призначеним на посади, за якими посадові оклади встановлені від мінімуму до максимуму, конкретні розміри посадових окладів установлюються або змінюються (підвищуються або знижуються) у межах зазначених розмірів відповідно до наказу командира військової частини (командирам військових частин - наказів вищих командирів /начальників/) залежно від складності та обсягу роботи.
Правила виплати посадових окладів військовослужбовцям за час тимчасового виконання обов`язків за посадою визначені розділом VII Інструкції № 260.
Так, відповідно до п. 7.1 Інструкції № 260, особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (крім зазначених у  пунктах 7.10  і  7.11  цієї Інструкції), допущеним установленим порядком наказом командира (начальника) до тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою строком до шести місяців або до тимчасового виконання обов`язків за невакантною посадою строком до чотирьох місяців у тій самій військовій частині, за час виконання обов`язків за цими посадами виплачуються оклади за посадами, що тимчасово виконуються (з урахуванням  пункту 7.3  цієї Інструкції).
Строк тимчасового виконання обов`язків за невакантними посадами не обмежується, якщо ці посади займають:
- військовослужбовці, призначені на посади у складі військових підрозділів, що направляються за кордон, а також направлені на навчання (підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації) за кордон строком до одного року без виключення зі списків особового складу військових частин, з яких вони вибули;
військовослужбовці, що перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (шестирічного віку - за медичними показниками).
Пунктом 7.2. Інструкції № 260 визначено, що строк тимчасового виконання обов`язків за посадою обчислюється з дня, з якого військовослужбовець став до виконання обов`язків за посадою, але не раніше дня видання командиром військової частини наказу про його допуск до тимчасового виконання обов`язків за посадою, і до дня звільнення з посади включно. До цього строку не зараховуються періоди перебування у відпустці, службовому відрядженні (якщо воно не пов`язане з виконанням обов`язків за посадою, що тимчасово виконується), на навчанні, лікуванні або у відпустці для лікування у зв`язку із хворобою.
Відповідно до пункту 7.3. Інструкції № 260, посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) за час тимчасового виконання обов`язків за посадами виплачуються з дотриманням таких умов:
- п.п. 7.3.1. - військовослужбовцю, допущеному до тимчасового виконання обов`язків за невакантною посадою, оклад за цією посадою виплачується, якщо військовослужбовець, який постійно займає посаду, а також його заступники-військовослужбовці і помічники-військовослужбовці незалежно від їх функціональних обов`язків тимчасово вибули з військової частини або в установленому порядку звільнені від службових обов`язків.
- п.п. 7.3.2. - військовослужбовцям, які обіймають посади начальників штабів військових частин і підрозділів, заступникам і помічникам командирів і начальників усіх найменувань незалежно від їх функціональних обов`язків, у разі тимчасового виконання обов`язків за невакантними посадами безпосередніх командирів і начальників виплачуються оклади за основними посадами. У разі тимчасового виконання зазначеними військовослужбовцями обов`язків за вакантними посадами безпосередніх командирів і начальників виплачуються оклади за посадами, що тимчасово виконуються, на загальних підставах.
- п.п. 7.3.3. - у разі тимчасового виконання військовослужбовцем обов`язків за посадою, за якою встановлений оклад у розмірі від мінімуму до максимуму, оклад за цією посадою виплачується в розмірі, установленому наказом командира військової частини залежно від складності та обсягу роботи, але не нижче розміру раніше встановленого окладу за займаною штатною посадою.
- п.п. 7.3.4. - особам сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, допущеним у встановленому порядку до тимчасового виконання обов`язків за штатними посадами молодших офіцерів, виплачуються мінімальні посадові оклади, передбачені в штатах для осіб молодшого офіцерського складу на цих посадах.
- п.п. 7.3.5. - особам рядового складу, які проходять військову службу за контрактом, допущеним у встановленому порядку до тимчасового виконання обов`язків за штатними посадами осіб рядового складу, виплачуються посадові оклади за посадами осіб рядового складу, що тимчасово виконуються, а особам сержантського і старшинського складу, допущеним у встановленому порядку до тимчасового виконання обов`язків за штатними посадами осіб сержантського і старшинського складу, - за посадами осіб сержантського і старшинського складу, що тимчасово виконуються.
Особам рядового складу режимно-секретних органів і спеціальних органів зв`язку (шифрувальної служби та засекреченого зв`язку), які проходять військову службу за контрактом та мають допуск до державної таємниці відповідної форми, допущеним у встановленому порядку до тимчасового виконання обов`язків за штатними посадами осіб сержантського і старшинського складу в цих органах, виплачуються посадові оклади за посадами осіб сержантського і старшинського складу, що тимчасово виконуються.
Особам рядового складу, які проходять військову службу за контрактом, допущеним у встановленому порядку в особливий період до тимчасового виконання обов`язків за штатними посадами осіб сержантського і старшинського складу, за якими штатами воєнного часу передбачені військові звання до старшого сержанта (головного старшини) включно, виплачуються посадові оклади за посадами осіб сержантського і старшинського складу, що тимчасово виконуються.
Відповідно до п. 7.4. Інструкції № 260, особам рядового складу, які проходять строкову військову службу, допущеним у встановленому порядку до тимчасового виконання обов`язків за штатними посадами осіб рядового складу, виплачуються посадові оклади за посадами осіб рядового складу, що тимчасово виконуються, а особам сержантського і старшинського складу, допущеним у встановленому порядку до тимчасового виконання обов`язків за штатними посадами осіб сержантського і старшинського складу, - за посадами осіб сержантського і старшинського складу, що тимчасово виконуються.
Особам рядового складу режимно-секретних органів і спеціальних органів зв`язку (шифрувальної служби та засекреченого зв`язку), які проходять строкову військову службу та мають допуск до державної таємниці відповідної форми, допущеним у встановленому порядку до тимчасового виконання обов`язків за штатними посадами осіб сержантського і старшинського складу в цих органах, виплачуються посадові оклади за посадами осіб сержантського і старшинського складу, що тимчасово виконуються.
Особам рядового складу, які проходять строкову військову службу, допущеним у встановленому порядку в особливий період до тимчасового виконання обов`язків за штатними посадами осіб сержантського і старшинського складу, за якими штатами воєнного часу передбачені військові звання до старшого сержанта (головного старшини) включно, виплачуються посадові оклади за посадами осіб сержантського і старшинського складу, що тимчасово виконуються.
Особам рядового складу, які проходять строкову військову службу, допущеним у встановленому порядку до тимчасового виконання обов`язків за штатними посадами осіб рядового, сержантського і старшинського складу, виплачуються посадові оклади в розмірах, установлених для військовослужбовців строкової військової служби.
Згідно із п. 7.5. Інструкції № 260, за періоди перебування військовослужбовців, допущених до тимчасового виконання обов`язків за посадами, у відпустці зі збереженням грошового забезпечення, службовому відрядженні (якщо воно не пов`язане з виконанням обов`язків за посадою, що тимчасово виконується), на навчанні, лікуванні або у відпустці для лікування у зв`язку із хворобою виплачуються оклади за основними посадами.
Відповідно до п. 7.6. Інструкції № 260, різниця в окладах за основною посадою і посадою, що тимчасово виконується, виплачується одночасно з виплатою грошового забезпечення, а військовослужбовцям, направленим до нового місця служби (навчання) або звільненим з військової служби, - під час вибуття з військової частини.
Приписами п. 7.7. Інструкції № 260 встановлено, що військовослужбовцям, крім зазначених у пунктах 7.8  і  7.10  цієї Інструкції, допущеним до тимчасового виконання обов`язків за посадами в іншій військовій частині, оклади за посадами, що тимчасово виконуються, не виплачуються.
Відповідно до п. 7.8. Інструкції № 260, особам офіцерського складу, які займають посади лікарів, допущеним до тимчасового виконання обов`язків за посадами лікарів в іншій військовій частині, оклади за посадами, що тимчасово виконуються, виплачуються в порядку, установленому  пунктами 7.2,  7.3  і  7.6  цієї Інструкції.
Згідно з п. 7.9. Інструкції № 260, військовослужбовцям, призначеним на вакантні посади з більшими окладами, які вони тимчасово виконували, оклади за цими посадами виплачуються з того дня, з якого вони стали до тимчасового виконання обов`язків за посадами, але не раніше дня видання наказу про допуск до тимчасового виконання обов`язків за посадою.
Пунктом 7.10. Інструкції № 260 встановлено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які перебувають у розпорядженні, допущеним наказом відповідного командира (начальника), у розпорядженні якого вони перебувають, до тимчасового виконання обов`язків за вакантними посадами за їх спеціальністю, за час фактичного виконання обов`язків за цими посадами, але не більше ніж за два місяці, виплачуються оклади за посадами, що тимчасово виконуються (з урахуванням  підпунктів 7.3.3  та  9.5.6  цієї Інструкції).
У такому самому порядку виплачуються оклади військовослужбовцям, які перебувають у розпорядженні, допущеним в інтересах бойової підготовки до тимчасового виконання обов`язків за вакантними посадами за їх спеціальністю наказом командира військової частини, у якій військовослужбовці проходили службу до звільнення з посади і продовжують перебувати після зарахування у розпорядження.
Відповідно до п. 7.11. Інструкції № 260, військовослужбовцям, допущеним у період перебування у розпорядженні до тимчасового виконання обов`язків за невакантними посадами, посадові оклади за невакантними посадами, що тимчасово виконуються, не виплачуються.
Окрім того, наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018р. затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який набрав чинності з 20.07.2018 року (далі - Порядок № 260), який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.
Згідно п. 3 розділу І Порядку № 260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є:
штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина);
накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження;
накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення;
накази про присвоєння військових звань;
грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Розділом ХХVІ Порядку № 260 врегульоване питання виплати грошового забезпечення за час тимчасового виконання обов`язків за посадою.
Так відповідно до п. 1 розділу ХХVІ Порядку № 260, військовослужбовцям, які допущені в установленому порядку до тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою, грошове забезпечення виплачується з урахуванням посадового окладу, встановленого для цієї вакантної посади, строком не більше ніж шість місяців.
Військовослужбовцям, допущеним в установленому порядку до тимчасового виконання обов`язків за невакантною посадою, грошове забезпечення виплачується з урахуванням посадового окладу, встановленого для цієї посади, строком не більше ніж чотири місяці, крім випадків тимчасового виконання обов`язків за посади:
військовослужбовців, які направлені за кордон без виключення зі списків особового складу військових частин, - до одного року;
військовослужбовців, які відряджені до інших військових частин або направлені у відрядження в райони ведення бойових дій (виконання бойових завдань), проведення антитерористичних операцій або операції об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, а також для здійснення заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, - на період такого відрядження;
військовослужбовців, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (шестирічного віку - за медичними показаннями), - на період такої відпустки.
Після закінчення вищезазначених строків тимчасового виконання обов`язків на посадах або прийняття рішення про повернення до виконання обов`язків за основною посадою військовослужбовцям виплачується грошове забезпечення за основною посадою.
Безперервна виплата грошового забезпечення військовослужбовцям за час тимчасового виконання обов`язків за посадами понад вищезазначені строки не допускається.
У разі якщо тимчасове виконання обов`язків за посадою триває менше зазначених в цьому пункті строків, а також протягом календарного року військовослужбовця встановленим порядком знову допущено до тимчасового виконання обов`язків за тією самою посадою, - строки виплати окладів за посадами, що тимчасово виконуються, обчислюються з урахуванням попередніх періодів тимчасового виконання обов`язків за цими посадами.
Відповідно до п. 2 розділу ХХVІ Порядку № 260, строк тимчасового безперервного виконання обов`язків за посадою обчислюється:
- із дня, з якого військовослужбовець (крім військовослужбовців строкової військової служби) став (приступив) до тимчасового виконання обов`язків за посадою, і до дня звільнення з посади включно або до дня призначення на цю посаду;
- із дня, з якого на військовослужбовця строкової військової служби покладено тимчасове виконання обов`язків за посадою, і до дня його увільнення з посади включно або до дня призначення на посаду.
До цього строку не зараховуються періоди перебування військовослужбовця у відпустці, відрядженні (якщо воно не пов`язане з виконанням обов`язків за посадою, що тимчасово виконується), на навчанні, лікуванні або у відпустці для лікування у зв`язку із хворобою.
Пунктом 3 розділу ХХVІ Порядку № 260 встановлено, що виплата грошового забезпечення за тимчасове виконання обов`язків за посадами здійснюється на підставі відповідного наказу командира.
Відповідно до п. 4 розділу ХХVІ Порядку № 260, за періоди перебування військовослужбовців, які займають штатні посади та допущені до тимчасового виконання обов`язків за посадами, в оплачуваній відповідно до вимог чинного законодавства України відпустці, відрядженні (якщо воно не пов`язане з виконанням обов`язків за посадою, що тимчасово виконується), на навчанні, лікуванні або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою грошове забезпечення виплачується за основною посадою.
Пунктом 5 розділу ХХVІ Порядку № 260 встановлено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, які обіймають посади начальників штабів, заступників командирів (начальників) військових частин (установ, організацій) і начальників усіх найменувань, за тимчасове виконання обов`язків за невакантними посадами безпосередніх командирів (начальників) не здійснюється.
За приписами п. 6 1 розділу ХХVІ Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовцям строкової військової служби за час тимчасового виконання обов`язків за посадами виплачується за відповідними тарифними розрядами, встановленими для військовослужбовців строкової військової служби.
Відповідно до п. 7 розділу ХХVІ Порядку № 260, розміри надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, на які військовослужбовець має право під час тимчасового виконання обов`язків за посадою, обчислюються з окладів за посадою, що тимчасово виконується.
Згідно п. 1 розділу ХХХІ Порядку № 260, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту, грошове забезпечення виплачується до дня виключення наказом зі списків особового складу включно, але не більше ніж до дня закінчення строку контракту.
Таким чином, в період з 08.11.2016 року по 19.07.2018 року військовослужбовцям, призначеним на вакантні посади з більшими окладами, які вони тимчасово виконували, оклади за цими посадами виплачуються з того дня, з якого вони стали до тимчасового виконання обов`язків за посадами, але не раніше дня видання наказу про допуск до тимчасового виконання обов`язків за посадою.
В період з 20.07.2018 року по 30.09.2018 року, військовослужбовцям, які допущені в установленому порядку до тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою, грошове забезпечення виплачується з урахуванням посадового окладу, встановленого для цієї вакантної посади.
Матеріалами справи підтверджено, що допускаючи ОСОБА_1 до тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою,  був встановлений посадовий оклад за вакантною посадою, а виплата  грошового забезпечення здійснена  з урахуванням  встановленого в наказах посадового окладу, що підтверджено довідкою про фактичне нарахування  позивачу грошового забезпечення (а.с. 94-95, 169-170).
Апелянт - ОСОБА_1 , а ні до суду першої інстанції, а ні до суду апеляційної інстанції не надав доказів визнання у судовому порядку протиправними наказів про покладення на нього тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою – начальника відділу розквартирування військ і землекористування – заступника начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління; за тимчасове виконання обов`язків не вакантною посадою - начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління; за тимчасове виконання обов`язків за вакантною посадою заступника начальника управління-головного інженера; за тимчасове виконання обов`язків за вакантною посадою – заступника начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління.
Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта -  Квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеса щодо помилковості прийняття судом першої інстанції у якості належного та допустимого доказу довідки від 01.11.2019 року  за вих. № 5083 (а.с. 11), оскільки зазначена довідка є порівняльним розрахунком  грошового забезпечення позивача, у тому разі, якщо б він знаходився на штатній посаді Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління.
При цьому порівняльні показники стосуються  всього відпрацьованого часу, проте матеріалами справи  підтверджено, що ОСОБА_1 в період з листопада 2016 року по вересень 2018 року неодноразово перебував на лікуванні, був звільнений від  виконання  обов`язків  у зв`язку з хворобою, та неодноразово перебував у відпустці.  
Доводи ОСОБА_1 , наведені як у позовній заяві так і в апеляційній скарзі, щодо порушення його права, - є припущеннями, які не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, та є наслідком помилкового прийняття довідки від 01.11.2019 року за вих. № 5083 за розрахунок заборгованості. 
Апеляційний суд не встановив правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а тому погоджується з доводами Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення відповідно до чинного законодавства.
Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права внаслідок неповного з`ясування обставин справи, що призвело до неправильного вирішення спору, внаслідок чого, відповідно до п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, у задоволенні апеляційної скарги позивача слід відмовити, апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, оскаржуване рішення - скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 237-328 КАС України, суд - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -  залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса – задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року   у справі № 420/6625/19 скасувати  та ухвалити нову постанову.
Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати грошового забезпечення, зобов`язання вчинити дії, стягнення грошового забезпечення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 08.09.2020 року.

Головуючий суддя 	 	Домусчі С.Д.	
Судді	    	Семенюк Г.В.    Шляхтицький О.І.