УХВАЛА

25 червня 2020 року 
м. Київ

Справа №  916/2959/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Вронська Г.О. - головуюча, Баранець О.М., Студенець В.І. 

розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Колоколов С.І., Разюк Г.П., Савицький Я.Ф.
від 14.05.2020

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"
до  ОСОБА_1 
про стягнення 363 483,92 грн,

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі - Скаржник) звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 в частині незадоволених позовних вимог у справі №916/2959/19. У касаційній скарзі Скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження.

Перевіривши касаційну скаргу Скаржника, Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

08 лютого 2020 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 № 460 - ІХ, згідно з яким, зокрема, введено нові процесуальні фільтри для касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною 5 статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина 7 статті 12 ГПК України визначає, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року у сумі 2 102 гривні.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості у сумі 363 483,92 грн, що менше, ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року (1 051 000,00 грн). Відтак справа №916/2959/19 у розумінні приписів статті 12 ГПК України є малозначною.

Скаржник зазначає про неприпустимість застосування до спірних правовідносин висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17. При цьому, касаційна скарга не містить належних обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів "а" - "г" пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України.

Крім того, 23 червня 2020 року від ОСОБА_1 (далі - Відповідач) надійшли заперечення проти відкриття касаційного провадження у цій справі. Відповідач просить Суд відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на підставі п. п. 4, 5 статті 293 ГПК України. Відповідач вважає, що при вирішенні спору у справі №342/180/17 Велика Палата Верховного Суду зробила висновки саме щодо оцінки загальних правил та тарифів надання банківських послуг, розміщених на сайті банку, як підстави виникнення зобов`язання щодо сплати відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій. Відтак доводи Скаржника про неприпустимість застосування до спірних правовідносин висновків Великої Палати Верховного Суду у справі №342/180/17 є безпідставними, оскільки в цьому випадку слід виходити з наданого судом тлумачення норми права, а не суб`єктного складу сторін спору.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. 

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23.10.1996; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19.12.1997).

Таким чином законодавець цілком свідомо надав Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у частині 2 статті 293 ГПК України і це повністю узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

Учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами "а", "б", "в", "г" пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, аргументованих обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

Отже, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №916/2959/19 за касаційною скаргою Скаржника на підставі пункту 1 частини 1 статті 293 ГПК України.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження Суд не розглядає клопотання Скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 12, 163, 234, 287, 293 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №916/2959/19 за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.05.2020. 

2. Надіслати копії ухвали учасникам справи.

3. Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуюча                                                                                          Г. Вронська

Судді                                                                                                    О. Баранець

                                                                                                    В. Студенець