Ухвала
 
5 серпня 2020 року
м. Київ
Справа № 450/301/18
Провадження № 51-3604 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4  на вирок Львівського апеляційного суду від 30 червня 2020 року щодо нього у кримінальному провадженні, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017140270002039,  
встановив:
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 порушив питання про перевірку                        вироку апеляційного суду в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4 ч. 2 та ч. 5 зазначеної статті.
Відповідно до вимог ст. 427 КПК у касаційній скарзі необхідно зазначити обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, а також додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Проте вказаних приписів засуджений належним чином не виконав.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: 
1)     істотне порушення вимог кримінального процесуального закону               (ст. 412 КПК);
2)     неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК);
 
3)     невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Так, посилаючись у касаційній скарзі на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого,                    ОСОБА_4 своїх тверджень належним чином не обґрунтував та не навів доводів щодо явної несправедливості призначеного йому апеляційним судом покарання               з огляду на положення ст. 414 КПК.
Натомість, як вбачається зі змісту касаційної скарги, засуджений вказує                               на незастосування щодо нього положень ст. 75 Кримінального кодексу України (далі – КК),  що позбавляє можливості встановити позицію ОСОБА_4 з чим саме він не погоджується – з розміром призначеного йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, чи з тим, що суд апеляційної інстанції не звільнив його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК. 
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Також, в порушення вимог ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги не додано копії судового рішення, що оскаржується.
За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши засудженому ОСОБА_4 строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху                       й встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                                 ОСОБА_2                                          ОСОБА_3