УХВАЛА
02 вересня 2020 року
м. Київ
Справа № 1-331/09
Провадження № 13-37зво20
Велика Палата Верховного Суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
судді-доповідача  ОСОБА_2 , 
суддів ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14  , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_21 ,
прокурора ОСОБА_22 
розглянула заяву судді ОСОБА_14 про самовідвід у справі за заявою засудженого ОСОБА_23 про перегляд вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2009  року, ухвали Апеляційного суду Волинської області від  02  березня 2010  року та ухвали Верховного Суду України від 15 березня 2011 року на підставі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення державою міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом. 
Суддя ОСОБА_14 , котрий входить до складу Великої Палати Верховного Суду, заявив самовідвід.
Заслухавши заяву судді ОСОБА_14 , Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про необхідність задовольнити заяву з таких підстав.
Як передбачено пунктом 4 частини першої статті  54  Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року (далі – КПК 1960 року), суддя не може брати участі в розгляді кримінальної справи за наявності обставин, що викликають сумнів у його об`єктивності. 
Частиною четвертою статті 55 КПК 1960 рокувстановлено безумовну заборону участі в перегляді справи Верховним Судом України судді, який раніше брав участь в її розгляді. 
Після початку роботи Верховного Суду на підставі Закону України  «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII Велика Палата цього суду, керуючись аналогічними вимогами кримінально-процесуального закону, здійснює  повноваження Верховного Суду України з перегляду на підставі пункту 2 частини першої статті 400-12 КПК 1960 року судових рішень у справах, розглянутих судом за правилами зазначеного Кодексу.
Відповідно до вимог частини першої статті 6 КПК 1960 року за наявності підстав, передбачених статтями 54, 55 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. 
Як видно зі змісту заяви про самовідвід й ухвали Верховного Суду України від 15 березня 2011 року, суддя ОСОБА_14 в цій же кримінальній справі брав участь у касаційному перегляді Верховним Судом України цих самих вироку та ухвали апеляційного суду, які є предметом перевірки в порядку виключного провадження.
Постановленою за участю судді ОСОБА_14 ухвалою суду касаційної інстанції вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2009 року та  ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 02 березня 2010 року щодо ОСОБА_23 було залишено без зміни.   
Попередня участь судді ОСОБА_14 в касаційному розгляді справи може викликати у сторін сумніви в його об`єктивності й неупередженості та є перешкодою для участі судді в перегляді судових рішень Великою Палатою Верховного Суду в силу заборони, встановленої процесуальним законом. 
Враховуючи викладене, керуючись статтями 55, 57 КПК 1960 року та пунктом 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК, Велика Палата Верховного Суду
У Х В А Л И Л А :
Заяву судді  ОСОБА_14 про самовідвід задовольнити.  
Ухвала оскарженню не підлягає.
  Головуючий суддя	  ОСОБА_1 	
Суддя-доповідач	ОСОБА_2  	
Судді:	ОСОБА_3 	ОСОБА_12 	
 	ОСОБА_4 	ОСОБА_13  	
 	ОСОБА_5  ОСОБА_6  ОСОБА_7  ОСОБА_8 	ОСОБА_14 ОСОБА_15  ОСОБА_16  ОСОБА_17 	
 	ОСОБА_9   ОСОБА_10 	ОСОБА_18        ОСОБА_19  	
 	ОСОБА_11 	ОСОБА_20