УХВАЛА

14 вересня 2020 року 
м. Київ
справа № 200/11622/17(2-а/200/83/19)
адміністративне провадження № К/9901/23328/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Ханової Р.Ф.,
суддів - Гончарової І. А., Олендера І.Я.,
перевіривши касаційну скаргу   Дніпропетровської митниці   Держмитслужби
на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року   
у справі № 200/11622/17
за позовом    ОСОБА_1    
до Дніпропетровської митниці ДФС, Державної фіскальної служби України
про визнання протиправними та скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування постанов.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2019   року позов задоволено.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення Бабукінського районного суду м.   Дніпропетровська від 08 жовтня 2019 року.
Не погоджуючись з ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11   серпня 2020 року, Дніпропетровська митниця   Держмитслужби оскаржила її в касаційному порядку та просить зазначену ухвалу скасувати.
Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, заявник посилається на те, що апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права і, як наслідок, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.
Перевіряючи доводи касаційної скарги, колегія суддів виходить з такого.
Установлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2019 року позов задоволено.
17 квітня 2020 року Дніпровською митницею Держмитслужби подана апеляційна скарга на рішення Бабукінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2019 року.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2020 року визнано неповажними причини пропущення строку на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу залишено без руху та запропоновано скаржнику протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку, вказавши інші поважні підстави для його поновлення та надати документ, який підтверджує факт сплати судового збору у визначеному Законом України "Про судовий збір" розмірі.
Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2020 року скаржником отримано 02 червня 2020 року, що підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення.
Скаржник через засоби поштового зв`язку звернувся до суду із заявою, в якій просив поновити йому строк на апеляційне оскарження, зазначаючи про обставини попереднього звернення до суду з апеляційною скаргою.
Суд апеляційної інстанції вважав, що зазначені обставини не можуть бути поважними підставами для поновлення строку звернення до суду, оскільки обставини попереднього звернення до суду з апеляційною скаргою вже визнавалися судом неповажними.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження в разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Приймаючи до уваги те, що підстави, наведені скаржником для поновлення строку апеляційного оскарження визнані неповажними, суд апеляційної інстанції відмовив у відкритті апеляційного провадження.
Статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України  визначено строк на апеляційне оскарження судового рішення, а пунктом першим частини п`ятої  статті 296 цього Кодексу  закріплено вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору.
За правилами частини третьої  статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України  апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених  статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт четвертий частини першої  статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України).
Крім того, згідно з частиною другою  ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України  незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.
Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України  передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).
Отже, наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.
Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.
Окрім цього, пунктом другим частини третьої  статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України  рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває  стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.
Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у  статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.
Отже, органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.
Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених  Кодексом адміністративного судочинства України  певних процесуальних дій.
Згідно з частиною першою  статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України  учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження з поважних причин.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що скаржником у встановлений судом строк обґрунтованого клопотання (заяви) про поновлення строку на апеляційне оскарження не подано.
Відповідно до частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
За таких обставин подана Дніпропетровською митницею   Держмитслужби касаційна скарга на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року   у справі № 200/11622/17 є необґрунтованою. У даному випадку правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що відповідно до частини другої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.  
Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,- 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Дніпропетровської митниці  Держмитслужби на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року   у справі № 200/11622/17 за позовом    ОСОБА_1       до Дніпропетровської митниці ДФС, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування постанов.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Р.Ф. Ханова

Судді                                                                                                    І.А. Гончарова

                                                                                                          І.Я.Олендер