Справа № 991/6743/20
Провадження1-кс/991/6931/20

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши матеріали за скаргою адвоката ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 , на повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень,

установив:

11.08.2020 до Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, в якій адвокат ОСОБА_2 просить скасувати повідомлення заступника Генерального прокурора України ОСОБА_4 від 07.04.2017 про підозру ОСОБА_3 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні № 42017000000001246 від 25.04.2017; зобов`язати детектива Національного бюро у цьому кримінальному провадженні невідкладно, але не пізніше24 годин з моменту постановлення ухвали вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, а також відомостей щодо набуття ОСОБА_3 статусу підозрюваного.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування чітко визначено ч. 1 ст. 303 КПК України.
Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»( № 2147-VIII від 03.10.2017) частина 1 ст. 303 КПК України доповнена пунктом 10, відповідно до якого передбачена можливість оскарження на досудовому провадженні повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Дія нормативно-правового акту в часі починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з утратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце, що визначено ч. 1 ст. 58 Конституції України. Однак за положеннями ст. 58 Конституції України допускається зворотна дія законів у часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Формою реалізації ч. 1 ст. 58 Конституції України є положення ч.1 ст. 5 КПК України, які регулюють дію норм кримінального процесуального закону в часі та згідно з якими процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається відповідно до положень цього Кодексу, чинних на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення. Однак, на відміну від кримінального (матеріального) закону, чинний кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть тоді, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження, повернення процесу (процесуальних дій) неможливе.
Так, згідно з п. 4 § 2 Прикінцевих положень Розділу 4 Закону № 2147-VІІІ норми пункту 10 ч. 1 ст. 303 КПК України вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії у часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін відповідно до п. 7 §1 розділу 4 вказаного Закону, тобто з 16 березня 2018 року.
Враховуючи викладене, слідчий суддя має право на підставі вищезазначеної процесуальної норми розглянути скаргу на повідомлення слідчого, прокурора про підозру у справах (кримінальних провадженнях), по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію вищезгаданих змін, а саме з 16 березня 2018 року.
Зі змісту скарги встановлено, що Національним бюро здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42017000000001246 від 25.04.2017. 
07 квітня 2017 року ОСОБА_3 у межах кримінального провадження № 12014000000000164 від 01.04.2014 заступником Генерального прокурора України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.
Як повідомлення ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, так і відомості про кримінальне правопорушення у кримінальному провадженні № 12014000000000164 від 01.04.2014, з якого у подальшому виділене кримінальне провадження № 42017000000001246 від 25.04.2017, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань до 16.03.2018, тому положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України щодо оскарження повідомлення про підозру особі при зазначених обставинах застосовуватися не можуть.
Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню, то в такому разі слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для відкриття провадження за скаргою відсутні.
Керуючись ст. 303, 304, 306, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 , на повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1