Справа № 461/9092/19                                 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є. 
Провадження № 33/811/621/20                 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участі представника Галицької митниці Держмитслужби Зирянова Олега Юрійовича, захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Яциник Володимира Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Яциника Володимира Васильовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 09 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України,

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 47117,44 грн.
Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №3181/20900/19 від 14 серпня 2019 року, постановлено конфіскувати в дохід держави.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 420,40 грн.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці Держмитслужби витрати за проведену експертизу у сумі 1570,00 грн.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці Держмитслужби 2261,99 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.
       Згідно постанови, 14.08.2019 poку о 01 год. 40 хв. в зону митного контролю митного поста «Краковець» Львівської митниці ДФС в напрямку «в`їзд в Україну» заїхав транспортний засіб із реєстраційними номерами НОМЕР_1 / НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , водія ТзОВ "Транс-Сервіс-1" ( 0032602104 , 81118 Львівська область, Пустомитівський район. с. Ставчани). В ході проведення письмового декларування ОСОБА_1 заявив про наявність товару (одяг, штани), однак не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей щодо найменування або назви товару, його кількість, вагові параметри та вартість товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню при переміщенні через митний кордон України. Після завірення митної декларації штампом „Під митним контролем" № 192, під час огляду транспортного засобу було виявлено новий одяг запакований в поліетиленові мішки (тюки): - джинси торгової марки «Pagalee Р6837#», різних розмірів, загальною кількістю 64 шт.;
- джинси торгової марки «Dsqatard Q9904#», різних розмірів, загальною кількістю 64 шт.; - джинси торгової марки «Dsqatard Q9925#», різних розмірів, загальною кількістю 64 шт.
Загальна вага даного одягу становить 145 кг. Вказаний товар знаходився на спальному місці в кабіні транспортного засобу без ознак приховування.
На цю постанову адвокат Яциник В.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просить скасувати оскаржувану постанову та винести нову постанову, якою матеріали даної справи повернути Львівській митниці ДФС для проведення додаткової перевірки. 
Свої вимоги мотивує тим, що постанова є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права. Вважає, що суд першої інстанції не дослідив матеріали справи, не вжив заходів для повного та всебічного розгляду справи, не встановив обставини, які підлягали з`ясуванню. 
Апелянт покликається, що суд першої інстанції безпідставно відхилив клопотання ОСОБА_1 про повернення матеріалів справи для додаткової перевірки. Вказує, що протокол про порушення митних правил не відповідає вимогам ч. 4 ст. 494 МК України, оскільки до нього не внесено відомостей про дачу ОСОБА_1 пояснень щодо обставин справи. У порушення вимог ч. 2 ст. 494 МК України протокол про порушення митних правил містить неповну інформацію щодо товарів - предмету порушення митних правил, у ньому лише вказано найменування товару та кількість кожної позиції без зазначенням відомостей щодо розміру. 
ОСОБА_1 зазначив, що перевозив не лише 3 упаковки одягу, але й 1 упаковку блокнотів, про які митним органом не зазначено як у акті огляду транспортного засобу, так і в протоколі. Копії документів, які містяться у матеріалах справи на аркушах 6, 7, 14 та 15 не містять дату їх засвідчення. Зазначає, що згідно акту про проведення огляду товару митним органом фактично було встановлено власника товару - перевізника ТОВ «Транс-сервіс-1», однак докази цього відсутні. 
Крім цього, суд першої інстанції не врахував те, що наданий висновок експерта не є належним та допустимим доказом вартості товару. Так, згідно акту проведення огляду товарів фотографування товару під час огляду та вилучення не здійснювалось, а матеріали справи не містять доказів того, що зразки даного товару передавались експертній установі для проведення відповідної експертизи. Є невідомим чи саме фото товару, які долучені до висновку експерта, є тим самим товаром, що був вилучений 14.08.2019р. 
Крім цього, апелянт звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні пояснення свідків та понятих, які зазначені у протоколі про порушення митних правил. Вказує, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що при складанні протоколу про порушення митних правил працівник митного органу не врахував той факт, що ОСОБА_1 перебував за межами України більше 24 годин і мав право ввозити товар на суму 500 євро. Зі змісту протоколу про порушення митних правил не вбачається, яка саме кількість товару відповідає вартості 500 євро, а також ні у протоколі про порушення митних правил, ні у висновку експерта не визначено залишкову вартість товару, який підлягав письмовому декларуванню, що не давало можливості суду першої інстанції визначити стягнення за ст. 472 МК України. 
Наголошує, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у клопотанні про призначення незалежної експертизи щодо визначення вартості товару за рахунок коштів ОСОБА_1 , що є порушенням прав останнього на проведення незалежної експертизи. На переконання апелянта наведені ним обставини свідчать про необхідність повернення протоколу про порушення митних правил на додаткову перевірку.
Заслухавши в судовому засіданні пояснення захисника Яциник В.В., в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який просив задоволити апеляційну скаргу, думку представника митниці, який просив постанову суду першої інстанції залишити без змін, розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Так, диспозиція ст. 472 МК України передбачає відповідальність за недекларування товарів, що переміщуються через державний кордон України, тобто за незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.
Як вбачається з матеріалів справи, в ході проведення письмового декларування ОСОБА_1 заявив про наявність товару (одяг, штани), однак не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей щодо найменування або назви товару, його кількість, вагові параметри та вартість товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню при переміщенні через митний кордон України. Після завірення митної декларації штампом „Під митним контролем" № 192, під час огляду транспортного засобу було виявлено новий одяг запакований в поліетиленові мішки (тюки): - джинси торгової марки «Pagalee Р6837#», різних розмірів, загальною кількістю 64 шт.;- джинси торгової марки «Dsqatard Q9904#», різних розмірів, загальною кількістю 64 шт.; - джинси торгової марки «Dsqatard Q9925#», різних розмірів, загальною кількістю 64 шт. Загальна вага даного одягу становить 145 кг. Вказаний товар знаходився на спальному місці в кабіні транспортного засобу без ознак приховування.
Викладений у судовому рішенні висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: даними, що містяться в протоколі про порушення митних правил №3181/20900/19 від 14 серпня 2019 р.; копією контрольного талону для проходження по «червоному коридору», серія ТЕС номер 665206; митною декларацією ОСОБА_1 , де серед задекларованих речей вказано «одяг штани», однак не зазначено найменування або назви товару, його кількість, вагові параметри та вартість товарів; поясненнями ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що перевозив одяг, три упаковки, при оформленні кількість і вагу не вказав, бо не знав; актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу; описом вилучених предметів; висновком експерта №4934 за результатами проведення товарознавчої експертизи по справі про ПММ №3181/20900/19, складеного судовим експертом Львівського Науково - дослідного інституту судових експертиз 11.11.2019 року та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об?єктивному взаємозв?язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.
На підставі вказаних доказів, на думку апеляційного суду, суддя прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.
При цьому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно та обґрунтовано прийняв до уваги висновок експерта за результатами проведення товарознавчої експертизи по справі про ПММ №3181/20900/19, проведеного Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз №4934 від 11.11.2019, вартість предметів порушення митних правил становить 47117,44 грн.
При розгляді справи в суді першої інстанції суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи й обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.
Доводи апеляційної скарги про неповноту дослідження обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі істотні для справи обставини з`ясовані всебічно та об`єктивно, встановленим обставинам дана належна юридична оцінка.
Щодо апеляційних вимог про визнання недопустимим доказом висновку №4934 за результатами проведення товарознавчої експертизи по справі про ПММ №3181/20900/19, складеного судовим експертом Львівського Науково - дослідного інституту судових експертиз 11.11.2019 року, такі до задоволення не підлягають і є безпідставними.
Експертиза в справі призначена та проведена відповідно до вимог ст.ст.515, 516 МК України, тому висновок експерта є належним та допустимим доказом у справі й при визначенні вартості переміщуваного товару обгрунтовано взятий до уваги судом першої інстанції.
Вказана експертиза проведена уповноваженим на це експертом, який відповідно до п.4.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5 попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку та відмову від без поважних причин від виконання покладених обов`язків за статтями 384, 385 КК України, а тому будь-яких підстав ставити під сумнів правильність визначення судовим експертом Львівського Науково - дослідного інституту судових експертиз вартості предметів порушення митних правил, вилучених протоколом №3181/2090019 від 14.08.2019 немає.
Що стосується клопотання адвоката Яциник В.В. про призначення товарознавчої експертизи, то суд апеляційної інстанції вважає, що висновок експерта №4934 від 11.11.2019 року є зрозумілим, чітким та сумнівів у його об`єктивності не має, а тому підстави для призначення судової товарознавчої експертизи, проведення якої доручити експертам ТОВ «Судово-експертне бюро України», відсутні.
При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано застосував такий вид стягнення як штраф в розмірі 100 % від вартості вилученого товару та його конфіскацію в дохід держави.
Під час розгляду справи в місцевому суді порушень вимог законодавства, які б вплинули на правильність прийнятого рішення, в тому числі наведені в апеляційній скарзі, допущено не було.
Постанова суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування та повернення Львівській митниці Держмитслужби для проведення додаткової перевірки матеріалів справи з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , апеляційний суд не знаходить.
Порушень норм матеріального чи процесуального права, які б перешкодили судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, допущено не було.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Постанова судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 09 квітня 2020 року відносно ОСОБА_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Яциника Володимира Васильовича в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк