УХВАЛА
15 вересня 2020 року 
м. Київ
Справа №  912/4457/16 
Верховний Суд у складі суддів  Касаційного господарського суду: 
Огородніка К.М.- головуючого,  Пєскова В.Г., Банасько О.О.

перевіривши матеріали касаційної скарги  Приватного підприємства «Терра 2011»
на ухвалу  Господарського  суду Кіровоградської області  від 12.03.2020 року 
та на постанову  Центрального апеляційного господарського суду від 14.07.2020 року

у справі № 912/4457/16
за заявою кредитора - Приватного підприємства «Терра 2011» 
до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Созидатель-1»,
про банкрутство, -

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 12.03.2020 року у затверджені мирової угоди, схваленої комітетом кредиторів (протокол №б/н від 01.08.2019) у справі №912/4457/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Созидатель-1»,  відмовлено.

Постановою  Центрального апеляційного господарського суду від 14.07.2020 року апеляційну скаргу Приватного підприємства «Терра 2011», залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 12.03.2020 року у справі  № 912/4457/16,  залишено без змін.

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Приватного підприємства «Терра 2011» на ухвалу  Господарського  суду Кіровоградської області від 12.03.2020 року та на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.07.2020 року у справі № 912/4457/16, в якій просить суд скасувати оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанції; ухвалити нове рішення яким затвердити мирову угоду, схвалену комітетом  кредиторів (протокол №б/н від 01.08.2019) у справі № 912/4457/16 про  банкрутство  Товариства  з обмеженою відповідальністю  «Созидатель -1».
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №912/4457/16 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Огороднік К.М.,  суддя - Ткаченко Н.Г., суддя - Жуков С.В., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше  визначеному складу суду від 02.09.2020 року. 
У зв`язку з перебуванням суддів Ткаченко Н.Г., Жукова С.В. у відпустці, розпорядженням заступника керівника апарату-керівника секретаріату КГС ВС від 14.09.2020 року 29.3-02/2076 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №912/4457/16.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №912/4457/16 визначено колегію суддів у складі: Огороднік К.М. - головуючого,  Банасько О.О., Пєсков В.Г., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.09.2020 року.

08.02.2020 року набрав чинності Закон України від 15.01.2020 № 460-ІХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ".
З аналізу статей 55, 129 Конституції України вбачається, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція ЄСПЛ) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. 
Суд зазначає, що право на доступ до суду є одним із аспектів права на суд згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції ЄСПЛ та повинно бути "практичним та ефективним", а не "теоретичним чи ілюзорним" (Рішення ЄСПЛ від 04.12.1995 у справі "Беллє проти Франції"). Це міркування набуває особливої актуальності у контексті гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції ЄСПЛ, з огляду на почесне місце, яке в демократичному суспільстві посідає право на справедливий суд. Водночас, право на доступ до суду, закріплене у статті 6, не є абсолютним, воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак, Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 Конвенції ЄСПЛ, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").
Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. 
Розглянувши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов до висновку про відмову у прийнятті касаційної скарги Приватного підприємства «Терра 2011» з наступних підстав.
Згідно з ч. 3 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Законодавцем у статті 9 КУзПБ встановлено особливості застосування правил оскарження судових рішень, що ухвалюються місцевими та апеляційними господарськими судами в процесі провадження у справі про банкрутство (основне провадження).
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, який введено в дію з 21.10.2019 року, ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. 
Частиною 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, в редакції на момент прийняття оскаржуваних судових рішень та прийняття судом касаційної інстанції даної ухвали, передбачено, що у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім: ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.
Наведений в ч. 3 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, який введено в дію з 21.10.2019 року, перелік судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню, є вичерпним, і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення (тобто відсутні у вказаному переліку) виключає можливість здійснення касаційного провадження за такими скаргами.
Як вбачається з матеріалів скарги, предметом касаційного оскарження є постанова Центрального апеляційного господарського суду від 14.07.2020 року у справі №912/4457/16 якою була переглянута ухвала Господарського суду Кіровоградської області  від 12.03.2020 року  про  відмову у затверджені мирової угоди, схваленої комітетом кредиторів (протокол №б/н від 01.08.2019) у справі №912/4457/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Созидатель-1", можливість оскарження якої в касаційному порядку не передбачено частиною 3 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.
Зазначене відповідає загальновизнаному положенню про дію процесуальних норм у часі, згідно з яким незалежно від часу відкриття провадження у справі, при здійсненні процесуальних дій застосовується той процесуальний закон, який діє на момент здійснення таких дій (частина третя статті 3 ГПК України).
При цьому Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вважає за необхідне зазначити, що за змістом  ч.3 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства при вирішенні питання про можливість  касаційного оскарження  процесуального документа суду  апеляційної інстанції  визначальним є саме судовий акт суду першої інстанції, а не результат його  перегляду  в апеляційному порядку, та відповідно, зміст резолютивної частини  процесуального документа суду апеляційної інстанції. 
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 293 ГПК України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
У разі прийняття до касаційного провадження касаційної скарги Приватного підприємства «Терра 2011» на вказані судові рішення, суд касаційної інстанції буде діяти не як "суд встановлений законом" в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, що в сукупності з положеннями норм      статті 287 ГПК України, виключає можливість касаційного перегляду.

Оскільки Приватним підприємством «Терра 2011» подано касаційну скаргу на постанову  Центрального апеляційного господарського суду від 14.07.2020 року у справі №912/4457/16 предметом перегляду якої була ухвала Господарського  суду Кіровоградської області  від 12.03.2020 року, яка відповідно до ч. 3 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства не підлягає касаційному оскарженню, то необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.
На підставі викладеного та керуючись частинами 1, 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 3, 234, 235, пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного підприємства «Терра 2011» на ухвалу  Господарського  суду Кіровоградської області  від 12.03.2020 року та на постанову  Центрального апеляційного господарського суду від 14.07.2020 року у справі № 912/4457/16.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Головуючий, суддя                                                                                  Огороднік К.М.
Судді                                                                                                             Пєсков В.Г.
                                                                                                                      Банасько О.О.