УХВАЛА
 
22 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа №  
провадження № 61-2763св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., 
Червинської М. Є., 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області, про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, 
 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09 жовтня 2019 року 
у складі судді Іващенка Ю. А. та постанову Полтавського апеляційного суду 
від 13 січня 2020 року у складі колегії суддів: Дорош А. І., Лобова О. А., 
Триголова В. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом 
до Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
 
Позовна заява мотивована тим, що вона є особою, яка постраждала від наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС. 
 
Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 лютого 2011 року зобов`язано Управління Пенсійного Фонду України в Лубенському районі Полтавської області провести перерахунок державної пенсії 
та виплачувати ОСОБА_1 відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсію у розмірі, не нижче 8 мінімальних пенсій 
за віком з урахуванням частини першої статті 28 Закону України 
«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про Державний бюджет України на відповідний рік», починаючи з 06 квітня 
2010 року. 
 
Зобов`язано Управління Пенсійного Фонду в Лубенському районі провести перерахунок щомісячної додаткової пенсії та виплачувати ОСОБА_1 відповідно до частини першої статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 
у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з урахуванням частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 
та Закону України «Про Державний бюджет України на відповідний рік», починаючи з 06 квітня 2010 року. 
 
Однак Управління Пенсійного Фонду України в Лубенському районі Полтавської області відмовляється виконувати рішення суду в добровільному порядку. 
 
Крім того, 20 березня 2008 року їй встановлена друга группа інвалідності, 
але відповідач незаконно не виплачує у належному розмірі щорічну допомогу 
на оздоровлення, яка згідно зі статтею 48 Закону України«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується в таких розмірах: інвалідам І і II групи - п`ять мінімальних заробітних плат.
 
Посилаючись на те, що вона неодноразово зверталася до органів державної влади із заявами і скаргами, органи влади безпідставно позбавили її пенсії, встановленої згідно з рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтаської області від 25 лютого 2011 року, вважаючи, що має право на отримання матеріальної і моральної шкоди, просила стягнути з відповідача: за 9 років

недоотриманої законної пенсії: 4 123 грн (мінімальна заробітна плата 
у 2019 році) х 12 (місяців) х 7 (років) = 346 332 грн, 4 123 грн х 5 
(на оздоровлення) х 10 (років) = 206 150 грн, а всього 552 482 грн, а також 
100 000 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки - негативним впливом іонізуючого випромінювання під час використання ядерної енергії.
 
Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09 жовтня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено.
 
Постановою Полтавського апеляційного суду від 13 січня 2020 року рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09 жовтня 2019 року залишено без змін.
 
У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 06 лютого 2020 року, 
ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судами норм процесуального права й неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09 жовтня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 13 січня 2020 року скасувати 
й ухвалити у справі нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити.
 
Відзивів на касаційну скаргу ОСОБА_1 на адресу Верховного Суду 
не надходило.
 
Ухвалою Верховного Суду від 13 лютого 2020 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі, витребувано з Лубенського міськрайонного суду Полтавської області цивільну справу № 539/1118/19.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення
 
від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права 
у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального 
та процесуального права.
 
Підстави для виклику сторін відсутні.
 
За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 ЦПК України.
 
З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області, 
про відшкодування матеріальної і моральної шкоди призначити до судового

розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                     В. М. Коротун
 
                                                                                                     М. Є. Червинська