ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 липня 2020 року 	м. Дніпро	справа № П/811/2636/15	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
                    за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.05.2016 року (судді: Жук Р.В., Брегей Р.І., Дегтярьова С.В., м. Кропивницький, повний текст постанови виготовлено 12.05.2016 року) у адміністративній справі №П/811/2636/15 за позовом ОСОБА_1 до Міністра юстиції України про визначення наявності порушення та зобов`язання вчинити певні дії, суд, - 

в с т а н о в и в:
           26.08.2015 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернувся з позовом до суду до Міністра юстиції України (далі по тексту – відповідач), в якому просив, з урахуванням уточнених позовних вимог: констатувати систематично повторяєме порушення Закону України «Про звернення громадян» антикорупційного законодавства, вчинені при розгляді заступниками міністра скарг, направлених 19.07.2014 року, 12(13).08.2014 року, 10.09.2014 року, відсутності особистого розгляду керівником установи оскаржень, оскільки рішення особисто міністром юстиції не приймалось і йому за підписом керівника установи не направлялось, що є порушенням статей 7, 16, 19 Закону України «Про звернення громадян»; у порядку припинення дій, які порушують право і вимоги закону, зобов`язати відповідача виконати ч.4 ст.7. ч.1 ст.16, статті 18, 19 Закону України «Про звернення громадян», особисто розглянути направлені 19.07.2014 року, 12(13).08.2014 року, 10.09.2014 року скарги щодо аморальних вчинків як агента юстиції нотаріуса ОСОБА_2 , з викладенням власної оцінки вчинених подій з самочинного створення робочого місця, проведеної держреєстрації незаконно реконструйованої квартири, при наявності притягнення інспекцією ДАБК до відповідальності за самочинне будівництво та невиконання заборони суду накладеної 05.12.2013 року вчинення 10.12.2013 року правопорушення за ст.382 КК; визнати порушення Закону України «Про звернення громадян», антикорупційного законодавства, фактичної відсутності вивчення і розгляду по суті матеріалів оскаржень направлених 19.02.2015 року, 11.05.2015 року, судових рішень від 28.01.2015 року, 20.05.2015 року у справі №22-ц/781/50/15, від 25.06.2015 року, 07.10.2015 року у справі №22-ц/781/59/15, від 14.04.2015 року у справі №405/4513/14-а, якими підтверджено порушення нотаріусом ОСОБА_2 з причетністю до корупційних вчинків, не надання відповіді за вимогами ч.4 ст.7, ч.1 ст.16, статей 18,19 Закону України «Про звернення громадян», особисто як керівником установи, органу влади; визнати порушення Закону України «Про звернення громадян», антикорупційного законодавства, фактичної відсутності вивчення розгляду матеріалів звернень від 06.11.2015 року, 14.12.2015 року, подальшого оскарження від 14.12.2015 року щодо неприпустимості призначення на посаду юстиції особи ОСОБА_3 А.А., яка визнана численними судовими рішеннями правопорушником; зобов`язати відповідача надати (викласти) оцінку наведеним фактам, доводам і направленим судовим рішенням, особисто розглянути заяву від 06.11.2015 року, скаргу від 1412.2015 року виниклих з корупційного скандалу наміру призначення на посаду юстиції ОСОБА_3 А.А. та врахувати при цьому наведені судові рішення, наявність що відносно ОСОБА_2 Кіровоградською поліцією зареєстровано кримінальні провадження №12013120020006620, №12013120020006621, №12005120020007657, №12014120020001346 щодо захоплення земельної ділянки насильницьким будівництвом, знищення його майна, самоуправства з незаконного будівництва, організації фізичного нападу на нього 09.12.2013 року з нанесенням тілесних ушкоджень; зобов`язати надати вичерпні обґрунтовані відповіді на всі наведені доводи скарги 14.12.2015 року за підписом керівника установи, міністра, дотримуючись при цьому вимог ч.4 с.7, ч.1 ст.16 Закону України «Про звернення громадян», з аналізом декларування наміру подолання корупції у Міністерстві, співвідношення Засад державної антикорупційної політики на 2014 – 2017 роки, затверджених Законом України від 14.10.2014 року №1699-VІІ, антикорупційного законодавства з вчинками ОСОБА_2 і підлеглих, які визначені судовими рішеннями як неправомірні; стягнути понесені збитки поштового відправлення у сумі 20.15 грн. при вимушеному оскарженні 11.05.2015 року неналежного і неповного розгляду звернення від 19.02.2015 року; за ст.24 Закону України «Про звернення громадян» покласти майнову відповідальність, стягнути моральну шкоду у розмірі 3000 грн., яка є адекватною компенсацією втрати часу, сил, нервування, порушення його звичайного способу життя у виснажливому протистоянні з відповідачем на протязі 2014-2015 роках; компенсувати понесені судові витрати за вимогами ст.94 КАС України; зобов`язати відповідача протягом 7 днів подати до Кіровоградського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення. 
          Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.05.2016 року позовні вимоги в частині: констатування систематичного порушення статей 7, 6, 19 Закону України «Про звернення громадян», антикорупційного законодавства, вчинених при розгляді заступниками міністра скарг, направлених 19.07.2014 року; 12(13).08.2014 року, 10.09.2014 року, відсутності особистого розгляду керівником установи оскаржень; зобов`язання відповідача виконати ч.4 ст.7, ч.1 ст.16, статті 18, 19 Закону України «Про звернення громадян», особисто розглянути направлені 19.07.2014 року, 12(13).08.2014 року, 10.09.2014 року скарги щодо аморальних вчинків як агента юстиції нотаріуса ОСОБА_4 .А ОСОБА_5 залишено без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду без поважних причин.
          Встановлено, що ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.09.2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.05.2016 року у справі №П/811/2636/15, яка не скасована у встановленому порядку та набрала законної сили.
          Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.05.2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
          З постановою суду першої інстанції не погодився позивач ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким  задовольнити позовні вимоги. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не обґрунтовано правомірності поведінки посадових осіб та виконання ними вимог ст.40 Конституції України, статей 7, 16, 18, 19 Закону України «Про звернення громадян»,  суд порушив статті 6, 13 Конвенції, розглянув справу з-за його відсутності. На думку апелянта, суд допустив підміну та викривлення фактів, зазначав, що ніякої наради з його участю та заступника міністра юстиції Алексєєвим не було, суд не надав оцінки фактичним відпискам, не встановив чи направлялась йому відповідь Міністерства юстиції про припинення листування від 12.06.2015 року та інші відповіді, вважав, що суд не надав оцінку відповіді про призначення ОСОБА_2 на посаду 06.01.2016 року і як може така особа, причетна до правопорушень, займати посаду керівника управління юстиції в області.
          Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2016 року постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.05.2016 року залишено без змін.
          Постановою Верховного Суду від 21.03.2018 року скасовано ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2016 року, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. Підставою для скасування  було те, що суд апеляційної інстанції зробив висновок про обґрунтованість та законність постанови суду першої інстанції лише по суті позовних вимог, які були предметом розгляду судом першої інстанції, залишивши повністю поза увагою доводи позивача щодо скасування ухвали про залишення позовних вимог в частині без розгляду, Верховний Суд вважав, ухвала суду апеляційної інстанції є завчасною, оскільки була прийнята без повного і всебічного дослідження заявлених позивачем в апеляційній скарзі вимог, які мають визначальне значення для правильного вирішення справи.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2018 року постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.05.2016 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 03.06.2020 року постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до Третього апеляційного адміністративного суду. Підставою для скасування постанови апеляційної інстанції було те, що суд апеляційної інстанції безпідставно з порушенням п.2 ч.1 ст.311 КАС України розглянув справу у порядку письмового провадження, відмовивши позивачу у розгляді справи в режимі відеоконференції.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що звернення та скарги позивача розглянуті своєчасно, на які надано обґрунтовані відповіді по суті відповідно до норм Закону України «Про звернення громадян», відповідач відповів на всі поставлені питання позивача, позивача належним чином було повідомлено про результати розгляд звернень та скарг т у встановлені строки.
Матеріалами справи встановлено, що позивач на адресу Міністра юстиції України направляв скарги 07.02.2014 року, 24.02.2014 року, 19.07.2014 року, 12(13).08.2014 року та 10.09.2014 року, на які отримав відповіді у 2014 році, а саме: від 29.03.2014 року №П-2972/13.1 (за підписом першого заступника Міністр І.І.Ємельянової), 05.09.2014 року №П-144485; П-15716, П-16271, П-16961 (за підписом заступника Міністра-керівника апарат І.Алексєєва), 15.10.2014 року №17775/13, П-18200/13 (за підписом заступника Міністра І.Бодарчука), 23.10.2014 року №П-18201/16 (за підписом заступника Міністра І.Бондарчука).
Листом від 29.03.2014 року за №П-2972/13.1 Погасію І ОСОБА_6 . Міністерством юстиції України було надано відповідь за підписом першого заступника Міністра І.І.Ємельянової, з якої вбачається, що з метою перевірки викладених у зверненнях ОСОБА_1 обставин витребувались матеріали перевірки, яка проводилась ГТУЮ у Кіровоградській області та пояснення приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Мамченка А.А., за результатами перевірки було складено акт про сертифікацію робочого місця приватного нотаріуса Мамченка А.А. На той час рішень судів, які підтверджували незаконність спорудження ОСОБА_2 східців до приміщення за адресою АДРЕСА_1 не було.
Листом від 05.09.2014 року за №П-144485; П-15716, П-16271, П-16961 ОСОБА_1 було поінформовано про виконання державним виконавцем ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.12.2013 року у справі №405/11641/13-ц (2/405/2227/13) про забезпечення позову, а саме заборони власникам квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 та ОСОБА_7 проведення будь-яких будівельних робіт по створенню споруд, спорудженню східців, поінформовано про прийняття рішення на нараді в Міністерстві рішення про направлення звернень в частині дотримання приватним нотаріусом ОСОБА_3 А.А. правил професійної етики до Нотаріальної палати України, до повноважень якої відповідно до ст.16 Закону України «Про нотаріат» належить контроль за дотриманням нотаріусами правил професійної етики, повідомлено про попередній запис на особистий прийом до заступника Міністра-керівника апарату Алексєєва І.С., який відбудеться 16.09.2014 року з 10.00 до 12.00 год. за адресою м. Київ, провулок Рильський, 10.
Листами від 15.10.2014 року №17775/13, П-18200/13 та від 2310.2014 року №П-18201/16.1 за підписом заступника Міністра І.Бондарчука поінформовано про направлення звернення ОСОБА_1 до Нотаріальної падати України на розгляд комісії з питань професійної етики нотаріусів  та результатів перевірки реєстрації речового права на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 та про те, що за інформацією Укрдержреєстру порушень не виявлено.
Також встановлено, що листами від 06.10.2014 року №192/4 та від 14.11.2014 року за №204/4 Нотаріальна палата України надала відповідь ОСОБА_1 про проведення перевірки його звернення, за результатами якої порушення правил професійної етики приватним нотаріусом ОСОБА_2 не встановлено. Нотаріальна палата України зазначила, що конфлікт ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник з приводу відповідності приміщення умовам для розташування в ньому місця (нотаріальної контори) приватного нотаріуса.
Встановлено, що 16.09.2014 року відбувся особистий прийом заступника Міністра-керівником апарату Алексєєва І.С., на якому було розглянуті питання, викладені ОСОБА_1 у скарзі від 10.09.2014 року. 
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 одержав вищевказані листи. Як вбачається з матеріалів справи, всі скарги стосувалися незаконного влаштування, на думку ОСОБА_1 , нотаріусом ОСОБА_2 виходу з придбаної квартири, захоплення ним східців його офісу за адресою АДРЕСА_1 , власниками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .
Суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріалами справи не підтверджено порушення відповідачем Закону України «Про звернення громадян», скарги позивача були розглянуті своєчасно, на них надано обґрунтовані відповіді відповідно до Закону України «Про звернення громадян», відповідач в межах своїх повноважень приймав всі необхідні заходи для перевірки обставин, викладених у скаргах ОСОБА_1 . 
Суд апеляційної інстанції враховує, що ухвалою суду першої інстанції від 12.05.2016 року  було залишено без розгляду у зв`язку з пропуском без поважних причин строку звернення до суду частину позовних вимог про констатування систематичного порушення статей 7, 6, 19 Закону України «Про звернення громадян», антикорупційного законодавства, вчинених при розгляді заступниками міністра скарг, направлених 19.07.2014 року; 12(13).08.2014 року, 10.09.2014 року, відсутності особистого розгляду керівником установи оскаржень; зобов`язання відповідача виконати ч.4 ст.7, ч.1 ст.16, статті 18, 19 Закону України «Про звернення громадян», особисто розглянути направлені 19.07.2014 року, 12(13).08.2014 року, 10.09.2014 року скарги щодо аморальних вчинків як агента юстиції нотаріуса Мамченка А.А.
Вказана ухвала була оскаржена ОСОБА_1 та ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.09.2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження. Ухвала суду апеляційної інстанції не скасована та набрала законної сили.
Матеріалами справи встановлено, що 19.02.2015 року позивач ОСОБА_1 направив Міністру юстиції України заяву, в якій просив відповідно до вимог Закону України «Про запобігання і протидію корупції» провести перевірку щодо ОСОБА_2 та вжити заходи відповідальності з відновленням авторитету юстиції в м. Кіровограді, з метою недопущення чергового скандалу прийняти заходи уникнення призначення на посаду начальника обласного управління юстиції ОСОБА_2 , вжити заходи позбавлення прав нотаріальної діяльності, анулювання сертифіката робочого місця, яке створеного протиправно, з насильством ігноруванням прав інших осіб.
Як вбачається з тексту скарги, ОСОБА_1 вказував на те, що приватним нотаріусом ОСОБА_2 допускається «ганебна агресивна поведінка», яка пов`язана з проведенням будівництва влаштування свого робочого місця, ОСОБА_1 просив не допустити призначення ОСОБА_2 на посаду начальника обласного управління юстиції, посилався на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 28.01.2015 року, яким скасовано рішення міської ради від 20.11.2012 року №692 «Про переведення квартири ОСОБА_2 та ОСОБА_7 до категорії нежитлових та постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.03.2014 року у справі №П/811/278/14, яким визнано неправомірним формування кадастрового номеру за ОСОБА_2 та внесення в поземельну книгу кадастровим реєстратором, посилався на відкриття кримінального провадження щодо самоуправства ОСОБА_2 пов`язаного з будівництвом та захопленням східців його офісу, вважав таку поведінку ОСОБА_2 корупційною та відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» просив перевірити дії ОСОБА_2 на причетність до корупції.  
Листом від 25.03.2015 року за №П-3460/14 ОСОБА_1 надано відповідь за підписом заступника Міністра - керівника апарату О.Іванченко, з якої вбачається, що відповідно до наказу Міністерства юстиції України №234/к від 10.02.2015 року оголошено конкурс на заміщення вакантної посади начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. Рішення про призначення на вказану буде прийнято за результатами конкурсного відбору та рекомендаціями конкурсної комісії.
Листом від 20.04.2015 року за №П-5640/14, П-6581/14 ОСОБА_1 було надано відповідь за підписом заступника Міністра-керівника апарату О.Іванченко, в якій повідомлялось, що за результатами конкурсної комісії Міністерства юстиції України кандидатуру ОСОБА_4 .А. для призначення на посаду начальника ГТУ юстиції у Кіровоградській області рекомендовано не було. Роз`яснено, що питаннями щодо виявлення, припинення та розслідування корупційних правопорушень займаються спеціально уповноважені суб`єкти, а саме органи  прокуратури, спеціальні підрозділи по боротьбі з організованою злочинністю МВС України, по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю СБ України.  
11.05.2015 року позивач ОСОБА_1 направив скаргу на адресу Міністра юстиції України, в якій просив повернутись до розгляду його звернення від 19.02.2015 року, перевірити законність розгляду всіх його попередніх звернень щодо незаконності створення робочого місця приватним нотаріусом ОСОБА_2 , причетності до «глибинної корупції», вжити заходів позбавлення прав нотаріальної діяльності нотаріусом ОСОБА_2 , який, на думку позивача причетний до корупції, анулювати сертифіката робочого місця, яке створено протиправно, з насильством, ігноруванням прав інших осіб.
Листом від 12.06.2015 року №П-9403 ОСОБА_1 було надано відповідь за підписом заступника Міністра-керівника апарату О.Іванченко про прийняття рішення відповідно до ст.8 Закону України «Про звернення громадян» про припинення листування з ним.  
Встановлено, що такому рішенню передувала доповідна записка на ім`я Міністра юстиції України, подана директором Департамент нотаріату та фінансового моніторингу Т.В.Зусік, погоджена з заступником Міністра-керівником апарату О ОСОБА_8 .
09.07.2015 року Погасієм  направлено на ім`я Міністра юстиції України доповнення до скарги від 11.05.2015 року, в якому він просив врахувати рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 25.06.2015 року у справі №22-ц/78/59/15 під час перевірки.
Листом від 27.07.2015 року №П-14359/13 за підписом заступника Міністра-керівника апарату О.Іванченко, Погасія І.П. повторно повідомлено про рішення Міністра юстиції України щодо припинення листування з ним.
Встановлено, що рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 25.06.2015 року у справі №22-ц/781/59/15 визнано незаконним та скасовано рішення №692 від 14.08.2012 року  виконкому Кіровоградської міської ради про переведення квартири АДРЕСА_2 до категорії нежитлових; зобов`язано ОСОБА_2 та ОСОБА_7 не чинити перешкоди ОСОБА_1 , ОСОБА_9 в користуванні східцями до квартири АДРЕСА_3 ; зобов`язано ОСОБА_2 , ОСОБА_7 відновити східці до квартири АДРЕСА_3 та привести  у первинний до використання стан; зобов`язано ОСОБА_2 , ОСОБА_7 демонтувати східці до кв. АДРЕСА_2 ; зобов`язано ОСОБА_2 та ОСОБА_7 демонтувати двері з квартири АДРЕСА_2 .Перспективну та встановити вікно.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2005.2015 року рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 26.01.2015 року залишено без змін.
Ухвалою Верховного Суду України від 09.02.2016 року відмовлено у допуску до провадження Верховного Суду України вищевказаної цивільної справи.
З текстів вище зазначених судових рішень вбачається, що між ОСОБА_1 , який є власником квартири   АДРЕСА_3 та ОСОБА_2 , який є власником квартири АДРЕСА_2 існував конфлікт у зв`язку з реконструкцією ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_4 , тобто конфлікт, пов`язаний з цивільними правовідносинами.    
06.11.2015 року ОСОБА_1 направив Міністру юстиції України заяву, в якій просив відповідно до вимог Закону України «Про запобігання і протидію корупції» провести перевірку щодо ОСОБА_2 , який розглядається на посаду держслужбовця в органи юстиції; вжити заходи уникнення призначення на посаду керівника обласного управління юстиції Мамченка А.А. та надати відповідь про результати конкурсу на заміщення посади на яку претендує ОСОБА_2 .
Підставою для звернення ОСОБА_1 були ті ж обставини, що у попередніх скаргах.
Встановлено, що листом від 10.12.2015 року №2768/П-23689/14 за підписом заступника Міністра-керівника апарату О.Іванченко було надано відповідь ОСОБА_1 , згідно якої ОСОБА_2 є кандидатом на зміщення вакантної посади першого заступника начальника ГТУ юстиції у Кіровоградській області, рішення щодо призначення на зазначену посаду буде прийнято за результатами конкурсного відбору та рекомендаціями конкурсної комісії.
Матеріалами справи встановлено, що 14.12.2015 року ОСОБА_1 звертався до Міністерства юстиції України із інформаційним запитом на отримання публічної інформації щодо розгляду кандидатури Мамченка А.А. для призначення на посаду першого заступника начальника ГТУ юстиції у Кіровоградській області та листом від 04.01.2016 року за №141/П1-П-3688/14 за підписом заступника Міністра-керівника апарату О.Іванченко, йому було повідомлено, що конкурсною комісією Міністерства юстиції згідно  з п.25 Порядку проведення конкурсу  на заміщення вакантних посад державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2002 року №169, за результатами іспиту та співбесіди з кандидатами на заміщення вакантної посади першого заступника начальника ГТУ юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 обрано переможцем та рекомендовано для призначення на зазначену посаду. Роз`яснено, що стосовно осіб, які претендують на зайняття  посад, які передбачають зайняття відповідального або особо відповідального становища, а також посад з підвищеним корупційним ризиком, перелік яких затверджується Національним агентством, проводиться спеціальна перевірка, у тому числі щодо відомостей, поданих особисто (ст.56 Закону України «Про запобігання корупції»). Спеціальній перевірці підлягають, зокрема, відомості щодо наявності судового рішення, що набрало законної сили, згідно з яким особу притягнуто до кримінальної відповідальності, в тому числі за корупційні правопорушення, а також наявності судимості, її зняття, погашення; факту, що особа піддана, піддавалася раніше адміністративним стягненням за пов`язані з корупцією правопорушення. У ході проведення зазначеної спеціальної перевірки стосовно ОСОБА_2 Міністерством отримано інформації ГУ в м. Києві Національної поліції від 25.12.2015 року №26/5-654ГУ, витяг з Єдиного державного реєстр осіб, які вчинили корупційні правопорушення від 23.12.2015 року №5891504, згідно з якими ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності, в тому числі за корупційні правопорушення, не притягується та засудженим не значиться, в реєстрі осіб, які вчинили корупційні правопорушення не значиться. На цей час не встановлено обставин, які є підставою для відмови ОСОБА_2 як переможцю конкурсного відбору у призначенні на посаду.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до копій журналу обліку вихідної кореспонденції та відомостей письмової кореспонденції вищезазначені листи направлялись на адресу ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку та виходячи з тексту його скарг, він одержував ці відповіді.     
Відповідно до ч.1 ст.1, ч.4 ст.7, ст.15, ч.1 ст.16, ч.1 ст.19 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються. Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, інвалідів Великої Вітчизняної війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій особисто. Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. Скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду. Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 не надав доказів тому, що він відноситься до осіб, а саме: Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, інвалідів Великої Вітчизняної війни, заяви яких розглядаються першими керівниками державних органів, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що твердження позивача про невідповідність особи, яка надавала відповіді на скарги та звернення, положенням вимог чинного законодавства, не знайшли свого підтвердження. Суд апеляційної інстанції вважає правомірним надання відповідей на його скарги іншими керівниками Міністерства юстиції України згідно розподілу їх посадових обов`язків. Як вбачається з матеріалів справи, наказом Міністерства юстиції «Про розподіл повноважень між Міністром, першим заступником Міністра, заступниками Міністра та заступником Міністра-керівника апарату» №304/к від 14.02.2015 року затверджено розподіл повноважень між вказаними посадовими особами, згідно з яким на Міністра юстиції України покладаються повноваження щодо координації та контролю за діяльністю заступників Міністра, служби Міністра, прес-служби Міністерства, управління апарату внутрішнього аудиту, відділу режимно-секретної та мобілізаційної роботи, визначено завдання контролю та координації кожним із заступників Міністра з тих питань, які входять до функціональних обов`язків останніх.
Згідно з п.3.9 розділу 3 Інструкції про порядок розгляду звернень та особистого прийому громадян у Міністерстві юстиції України, в установах та організаціях, що належать до сфери його управління, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №26/5 від 18.03.2004 року, відповідь за результатами розгляду звернення в обов`язковому порядку дається тим органом, який його отримав і до компетенції якого входить розв`язання порушених у зверненні питань, за підписом керівників або осіб, яким право ставити підпис надано керівником органу чи установи.
Як вбачається з матеріалів справи, у скаргах ОСОБА_1 ставилися питання щодо діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_3 А.А. Підставами для звернення ОСОБА_1 була діяльність ОСОБА_2 , пов`язана з проведенням будівництва влаштування свого робочого місця, ОСОБА_1 просив не допустити призначення ОСОБА_2 на посаду начальника обласного управління юстиції, посилався на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 28.01.2015 року, яким скасовано рішення міської ради від 20.11.2012 року №692 «Про переведення квартири ОСОБА_2 та ОСОБА_7 до категорії нежитлових» та постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.03.2014 року у справі №П/811/278/14, яким визнано неправомірним формування кадастрового номеру за ОСОБА_2 та внесення в поземельну книгу кадастровим реєстратором, посилався на відкриття кримінального провадження щодо самоуправства ОСОБА_2 пов`язаного з будівництвом та захопленням східців його офісу, вважав таку поведінку ОСОБА_2 корупційною та відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» просив перевірити дії ОСОБА_2 на причетність до корупції, звертався із інформаційним запитом на отримання публічної інформації щодо розгляду кандидатури ОСОБА_2 . для призначення на посаду першого заступника начальника ГТУ юстиції у Кіровоградській області.
Встановлено, що Міністерство юстиції надало Погасію І.П. 04.01.2016 року відповідь про те, що ОСОБА_2 , як кандидат  на заміщення вакантної посади першого заступника начальника ГТУ юстиції у Кіровоградській області проходив спеціальну перевірку, за результатами якої було встановлено, що     ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності, в тому числі за корупційні правопорушення, не притягується та засудженим не значиться, в реєстрі осіб, які вчинили корупційні правопорушення не значиться.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що Міністерством юстиції України не перенаправлялись до вказаної особи та до територіальних органів системи Міністерства юстиції України у Кіровоградській області скарги ОСОБА_1 , а розглядалися посадовими особами Міністерства юстиції України у порядку розподілу повноважень керівництвом Міністерства юстиції України.
Відповідно до частин 2, 3 ст.8 Закону України «Про звернення громадян» не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті. Рішення про припинення розгляду такого звернення приймає керівник органу, про що повідомляється особі, яка подала звернення.
Встановлено, що Міністерством юстиції України неодноразово на протязі 2014-2015 років розглядалися скарги (заяви) ОСОБА_1 щодо одного і того ж питання, на які листами Міністерства юстиції України своєчасно надавались повні, обґрунтовані відповіді, проводились за його скаргами перевірки, направлявся лист до Нотаріальної палати України для перевірки порушення приватним нотаріусом ОСОБА_2 правил професійної етики  відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» та Закону України «Про нотаріат».
Встановлено, що відповідно до доповідної записки Міністру юстиції України за підписом директора Департаменту нотаріату та фінансового моніторингу Т.В.Зусік, погодженої з заступником Міністра-керівником апарату О.Іванченко, керівництвом Міністерства юстиції України було прийнято відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про звернення громадян» рішення про припинення розгляду скарга ОСОБА_1 , про що 12.06.2016 року ОСОБА_1 було повідомлено. 
Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційним правопорушенням є діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність. Корупцією є використання особою, зазначеною у ч.1 ст.3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у ч.1 ст. 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.
Міністерство юстиції України повідомляло Погасія І.П. про те, що ОСОБА_2 , як кандидат  на заміщення вакантної посади першого заступника начальника ГТУ юстиції у Кіровоградській області проходив спеціальну перевірку, за результатами якої було встановлено, що     ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності, в тому числі за корупційні правопорушення, не притягується та засудженим не значиться, в реєстрі осіб, які вчинили корупційні правопорушення не значиться.
Матеріалами справи встановлено, що конфлікт між ОСОБА_1 , який є власником квартири АДРЕСА_3 та ОСОБА_2 , який є власником квартири АДРЕСА_2 , виник з приватно-цивільних відносин, а саме, реконструкції ОСОБА_2 квартири, яка знаходиться у його власності, під робоче місце приватного нотаріуса (влаштування окремого входу з вул. В.Перспективна). Незаконність дій ОСОБА_4 .А  підтверджено рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 25.06.2015 року у справі №22-ц/781/59/15, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.05.2015 року та ухвалою Верховного Суду України від 09.02.2016 року, на які посилався ОСОБА_1 . 
Суд апеляційної інстанції зазначає, що конфлікт, який виник з приватно-цивільних відносин, не може бути підставою для позбавлення його права займатися нотаріальною діяльністю та по своєму характеру не є корупційним правопорушенням.
Щодо тверджень ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції не надав оцінку фактичним відпискам на неодноразові скарги позивача у 2014 році, суд апеляційної інстанції зазначає, що ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.05.2016 року залишено без розгляду позов в частині вимог щодо констатування систематично повторяємих порушень ст. 7, 16, 19 Закону України «Про звернення громадян», антикорупційного законодавства, вчинених при розгляді заступниками міністра скарг, направлених 19.07.2014 року, 12(13).08.2014 року, 10.09.2014 року, відсутності особистого розгляду керівником установи оскаржень та зобов`язання відповідача виконати ч. 4 ст. 7, ч. 1 ст. 16, 18, 19 Закону України «Про звернення громадян», особисто розглянути направлені 19.07.2014 року, 12(13)08.2014 року та 10.09.2014 року скарги щодо аморальних вчинків як агента юстиції нотаріуса ОСОБА_3 А.А ОСОБА_5 , а отже ці вимоги не потребують оцінки, оскільки заявлені поза межами строку встановленого законом для звернення до суду.
Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними твердження ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції не перевірено отримання ним відповідей на його листи від 06.11.2015 року та 24.11.2015 року, оскільки  предметом спору у цій справі у відповідності до заявлених позовних вимог є правомірність дій відповідача, які полягають у відсутності вивчення і розгляду по суті матеріалів, не надання відповіді на заяви та скарги направлені 12.02.2015 року, 11.05.2015 року, 09.07.2015 року та зобов`язання його надати відповідь на всі наведені доводи скарги від 14.12.2015 року.
Суд апеляційної інстанції враховує, що ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.05.2016 року залишено частину позовних вимог без розгляду, яка набрала законної сили, у зв`язку з чим у суду апеляційної інстанції відсутні повноваження надання оцінки даній ухвалі суду першої інстанції.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд апеляційної інстанції враховує, що постановою Верховного Суду від 03.06.2020 року було скасовано постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2018 року у зв`язку з тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно з порушенням п.2 ч.1 ст.311 КАС України розглянув справу у порядку письмового провадження, відмовивши позивачу у розгляді справи в режимі відеоконференції.
Суд апеляційної інстанції, розглядаючи справу у судовому засіданні в режимі відеоконференції за клопотанням Міністерства юстиції України, за участю представника Міністерства юстиції України, зазначає, що сторони у справі належним чином повідомлені, позивач ОСОБА_1 обізнаний про розгляд справи 23.07.2020 року, поштовим повідомленням підтверджується те, що ОСОБА_1 одержав повістку про виклик 01.06.2020 року. Суд апеляційної інстанції зазначає, що ОСОБА_1 не звертався до суду апеляційної інстанції у встановленому порядку з клопотанням про розгляд справи у режимі відеоконференції та не направляв заяву про відкладення справи. З-за таких обставин суд апеляційної інстанції здійснив розгляд справи 23.07.2020 року у режимі відеоконференції з-за відсутності ОСОБА_1 , який належним чином був повідомлений про розгляд справи.
Враховуючи вищевикладене, аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд –

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.05.2016 року у справі №П/811/2636/15 – залишити без змін. 
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до статей 328, 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова