КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
1[1]

Справа №  33/824/672/2020  
Категорія: ч. 1 ст. 483 МК України          
 
П О С Т А Н О В А
Іменем   України
 
21 липня 2020 року                                                                                        м. Київ
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду  Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника -адвоката  Бардіної О.О. та представників Київської митниці Держмитслужби Панькіна Д.В., Тищенка Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15 листопада 2019 року,
 
в с т а н о в и в :
 
Відповідно до постанови судді Солом`янського районного суду                    м. Києва від 15 листопада 2019 року, 
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою:               АДРЕСА_1 , гуртожиток,
визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України та піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил у розмірі 1 122 573, 93 грн.
У разі неможливості конфіскації безпосередніх предметів правопорушення стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави вартість безпосередніх предметів порушення митних правил у розмірі  1 122 573, 93 грн.
Цією ж постановою стягнено з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384, 20 грн.
Як зазначено в постанові судді, 24.04.2019 р. до Солом'янського районного суду м. Києва від Київської міської митниці ДФС надійшов адміністративний матеріал з протоколом про порушення митних правил №0174/10000/19 від 04.03.2019 року, складений відносно гр. України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 02.12.2016 р. керівник ТОВ «ЛАРВУД» (код ЄДРПОУ 40714163), по факту порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.
Відповідно до протоколу № 0174/10000/19 про порушення митних правил від 04.03.2019 року, вбачається, що 13.12.2016 через митний кордон України, міжнародний пункт пропуску «Іллічівський рибний порт» Одеської митниці ДФС, у вантажному автомобілі з р.н.з. НОМЕР_1 НОМЕР_2 , з Туреччини на митну територію України ввезено товари широкого вжитку (тканина, меблі, профіль алюмінієвий, в'язальні машини, одяг, плівка ПВХ тощо), загальною вагою брутто 19 121 кг та кількістю 251 пакувальних місць.
Переміщення вантажу через митний кордон України здійснено на підставі товаросупровідних документів: міжнародна автомобільна накладна (CMR) від 03.12.2016 № 332377, інвойс від 01.12.2016 № 375884.
Згідно з товаросупровідними документами відправником товарів виступала компанія «LEXIS DIS TICARET PAZARLAMA VE KARGO HIZMETLERI SAN.TIC.LTD.STI» (Туреччина), одержувачем - ТОВ «ГРАНД РІВ'ЄРА» (04209, м. Київ, вул. Лебединська, буд. 4).
Після прибуття у зону діяльності Київської міської митниці ДФС вказаного вище транспортного засобу, товари, що переміщувались у ньому, були заявлені до митного оформлення декларантом ТОВ «ЛАРВУД» ОСОБА_1 (гр. 14, 54) на митному посту «Західний» за електронною митною декларацією типу «ІМ 40 АА» від 20.12.2016                                                № 100250001/2016/120499.
Разом із зазначеними вище товаросупровідними документами та МД до митниці були подані:
- контракт від 03.10.2016 № L-ED/10-16, укладений між продавцем -компанією «ETERNAL DEVELOPMENT LP» (Offices 2, Suite 2, 5 St. Vincent Street, Edinburgh, EH36SW, Scotland, UK) та покупцем -ТОВ «ЛАРВУД» (Україна) в особі директора ОСОБА_1 ;
- лист компанії «ETERNAL DEVELOPMENT LP» (UK) від 17.12.2016 б/н про те, що у зв'язку із переуступкою прав на вантаж, який був відправлений на адресу ТОВ «ГРАНД РІВ'ЄРА» у транспортному засобі з р.н.з. НОМЕР_1 НОМЕР_2 , кінцевим одержувачем вантажу визначено -ТОВ «ЛАРВУД» (Україна, 01042, м. Київ, вул. Івана Кудрі, буд. 39);
- лист ТОВ «ГРАНД РІВ'ЄРА» від 17.12.2016 № 00001 про відмову від вантажу, помилково відправленого на їх адресу у транспортному засобі з р.н.з. НОМЕР_1 НОМЕР_2 , на користь ТОВ «ЛАРВУД»;
- лист ТОВ «ЛАРВУД» від 19.12.2016 № 19-12/2 з проханням дозволити переадресацію вантажу, який переміщується у транспортному засобі з р.н.з. НОМЕР_1 НОМЕР_2 , на їх адресу, у зв'язку з відмовою від вантажу ТОВ «ГРАНД РІВ`ЄРА» на користь ТОВ «ЛАРВУД»;
- інвойс від 05.12.2016 № 375884, виставлений компанією «ETERNAL DEVELOPMENT LP» (UK) для ТОВ «ЛАРВУД», відповідно до якого вартість товарів, ввезених у транспортному засобі з р.н.з. НОМЕР_3 , становить 6 268, 78 доларів США, а також інші, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення, документи, які зазначені в гр. 44 МД.
Відповідно до інвойсу від 01.12.2016 № 375884, виставленого компанією «ETERNAL DEVELOPMENT LP» (Великобританія) для ТОВ «ГРАНД РІВ'ЄРА» (Україна), вартість переміщених через митний кордон України товарів, на умовах поставки CPT Київ, становить - 13 918, 35 доларів США.
Вантаж оформлено та випущено у вільний обіг за електронною митною декларацією типу «ІМ 40 АА» від 21.12.2016                                                  № 100250001/2017/120582.
14.07.2017, листом за вих. № 12071/5/99-99-20-02-01-16, з метою перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи ТОВ «ЛАРВУД» (код ЄДРПОУ 40714163) при ввезенні на митну територію України товарів широкого вжитку, Державною фіскальною службою України направлено відповідний запит до митних органів Республіки Туреччини.
03.12.2018, листом Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Державної фіскальної служби України від 26.11.2018 № 36861/7/99-99-20-02-01-17 до Київської міської митниці ДФС надійшла відповідь митних органів Республіки Туреччини на зазначений запит.
Митні органи Республіки Туреччина до своєї відповіді додано копії документів, на підставі яких вищезазначені товари були вивезені вантажним автомобілем з д.н.з. НОМЕР_1 НОМЕР_2 з митної території останньої.
За результатами опрацювання матеріалів відповіді митних органів Туреччини встановлено, що вантажним автомобілем з д.н.з. НОМЕР_1 НОМЕР_2 з території Республіки Туреччина різними турецькими компаніями на адреси різних українських компаній були відправлені                товари широкого асортименту загальною вагою брутто 19 121 кг                              та оформлені митними органами Республіки Туреччина у процедурі  транзиту за документом MRN від 03.12.2016 № 16TR34130001374310, відкритої на підставі 6-ти експортних декларацій                                              №№ 16341300ЕХ728096, 16341300ЕХ690237, 16341300ЕХ702166, 16341300ЕХ728158, 16341300ЕХ728160, 16341300ЕХ728159.
Митними органами Туреччини надано експортні декларації за             №№ 16341300ЕХ728096, 16341300ЕХ690237, 16341300ЕХ702166:
1) експортна декларація від 03.12.2016 № 16341300ЕХ728096 на товари «трикотажне полотно», вагою брутто 2 320 кг, вартістю 11 477 доларів США, відправником яких виступала компанія «EKVATOR TEKSTIL KUMAS SAN.VE DIS TIC.LTD STI» (MEHMET NESIH OZMEN ZEYTIN 1/7 34/GUNGOREN, Туреччина), одержувачем - LLC «LARVUD» (01042 IVANA KUDRI STR 39 KYIV KYIV REGION UKRAINE) / ТОВ «ЛАРВУД» (Україна, 01042, м. Київ, вул. Івана Кудрі, буд. 39);
2) експортна декларація від 18.11.2016 № 16341300ЕХ690237 на товари «алюмінієвий профіль», вагою брутто 1 880 кг, вартістю 5 986, 20 доларів США, відправником яких виступала компанія «AKPA ALUMINYUM SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI» (AYDINLI-KOSB MAH/SEMT MELEK ARAS BLV 34/TUZLA, Туреччина), одержувачем - LLC «LARVUD» (Україна);
3) експортна декларація від 24.11.2016 № 16341300ЕХ702166 на товари «в'язальні машини з усіма деталями та аксесуарами», вагою брутто 5 948 кг, вартістю 24 000 євро, відправником яких виступала компанія «ARSLANLI ORME SAN.VETIC.A.S» (MALTEPE MAH. ASKERI FIRIN CIKMAZI SK. 1, 34/ZEYTINBURNU, Туреччина), одержувачем - «DEMI FASHION» (NOVO KOSTANTINOVSKAYA STR. 2/A KIEV)/«ДЕМІ ФЕШН» (вул. Новокостянтинівська, 2/А, м. Київ).
Відповідно до транзитної митної декларації № 16TR34130001374310 за деклараціями №№ 16341300ЕХ728158, 16341300ЕХ728160, 16341300ЕХ728159 експортовано товари загальною вагою брутто 8 973 кг на адресу LLC «GRAND RIVIERA» (м. Київ, Україна).
Тобто, в результаті співставленням відомостей, що містяться у документах, отриманих від митних органів Туреччини, та документах митного контролю та митного оформлення, наданих до Київської міської митниці ДФС, встановлено, що співпадають відомості: щодо номерних знаків транспортного засобу, в якому товари переміщувались через митний кордон України (СЕ2232ВВ/ НОМЕР_2 ), щодо асортименту та кількості товарів (вага брутто -19 212 кг, кількість пакувальних місць - 251), але не співпадають відомості щодо відправника, одержувача та вартості товарів.
Таким чином, проведеною перевіркою встановлено, що 13.12.2016 товари широкого вжитку, саме: «трикотажне полотно, алюмінієвий профіль, в'язальні машини з усіма деталями та аксесуарами», загальною вагою брутто 10 148 кг, вартістю 17 463, 20 доларів США та 24 000 євро, що згідно курсу на дату переміщення товару через митний кордон України (1 USD =26,171129 грн., 1 EUR = 27,730928 грн.) складає 1 122 573, 93 грн., переміщені через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника, одержувача товарів та відомості, необхідні для визначення їх митної вартості (інвойс від 01.12.2016 № 375884).
У зв'язку з чим, 04 березня 2019 року працівниками Київської міської митниці ДФС України відносно гр. України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керівника ТОВ «ЛАРВУД» (код ЄДРПОУ 40714163), складено протокол про порушення митних правил №0174/10000/19, за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого                 ч. 1 ст. 483 МК України.
Відповідно до матеріалів справи, безпосередні предмети порушення митних правил не вилучались та були випущені у вільний обіг, вартість предметів становить 1 122 573, 93 грн.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від                      15 листопада 2019 року.
Скасувати постанову Солом`янського районного суду м. Києва від                         15 листопада 2019 року у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку, апелянт посилається на те, що справа була розглянута у його відсутність, оскільки судом першої інстанції було залишено без задоволення клопотання його представника, яке було подано через канцелярію суду у зв`язку з тим, що судове засідання не відбулось  у призначений час, а оскаржувана постанова була ним отримана лише 20 грудня 2019 року.
В поданій апеляційній скарзі, апелянт, обґрунтовуючи свої вимоги,  зазначає про те, що в резолютивній частині постанови відсутня вказівка на конфіскацію товарів, отже постановою не накладено стягнення у вигляді конфіскації товарів, але при цьому, в постанові вказується на дії, які необхідно вчинити у разі неможливості конфіскації, що не відповідає вимогам статей 284 КУпАП та 527 МК України.
Крім того, як вказує апелянт, в постанові міститься посилання на надання митними органами Туреччини відповіді щодо відправлення товарів та оформлення цих відправлень митними органами Республіки Туреччина у процедурі транзиту за документом MRN від 03.12.2016                                             № 16TR34130001374310, відкритої на підставі 6-ти експортних декларацій     №№ 16341300ЕХ728096, 16341300ЕХ690237, 16341300ЕХ702166, 16341300ЕХ728158, 16341300ЕХ728160, 16341300ЕХ728159 та митними органами Туреччини надано експортні декларації за №№ 16341300ЕХ728096, 16341300ЕХ690237, 16341300ЕХ702166, при цьому, митним органом не доведено жодним чином, що з будь-якою з вказаним компаній у ТОВ «ЛАРВУД» були господарські відносини, а також те, що ТОВ «ЛАРВУД» уклало договори з вказаними компаніями, чи вони виставляли інвойси на декларанта.
Також, апелянт вказує на те, що в постанові відсутня вказівка на проведення митного огляду товарів під час прибуття на митну територію України та під час митного оформлення, тому, встановлення ціни цих товарів без їх фізичного огляду є лише припущенням, яке не ґрунтується на належних в такому випадку доказах, отже, не ґрунтується на доказах вказівка в постанові на те, що 13.12.2016 товари широкого вжитку, саме: «трикотажне полотно, алюмінієвий профіль, в'язальні машини з усіма деталями та аксесуарами», загальною вагою брутто 10 148 кг, вартістю 17 463, 20 доларів США та 24 000 євро, що згідно курсу на дату переміщення товару через митний кордон України (1 USD =26,171129 грн., 1 EUR = 27,730928 грн.) складає 1 122 573, 93 грн., переміщені через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника, одержувача товарів та відомості, необхідні для визначення їх митної вартості (інвойс від 01.12.2016                      № 375884).
Зокрема, як вважає апелянт, в порушення вимог ч. 2 ст. 53 МК України, митним органом до справи не долучено всі інвойси, банківські платіжні документи про оплату товару та інші документи, що підтверджують вартість товару, а тому не можна вважати встановленою вартість товару, що була вказана митницею.
Зазначає апелянт і про те, що в постанові вказано, що товари широкого вжитку були оформлені митними органами Туреччини у процедурі транзиту за документом MRN від 03.12.2016 № 16TR34130001374310, відкритого на підставі експортних декларацій, і таким чином, за змістом постанови ключовими доказами митниці є документ MRN та експортні декларації, але, як вказує апелянт, в матеріалах справи відсутні належні переклади ряду документів, викладених на іноземній мові, щодо інших документів відсутнє підтвердження знання особою, що виконувала переклад, знань мови, з якої він зроблений, а отже, вказані документи не могли братися до уваги та враховуватись судом першої інстанції при оцінці наявності складу порушення митних правил, оскільки вони є неналежними доказами.
На думку апелянта, з огляду на відсутність належних доказів того, що він подав органу доходів і зборів доказів, що саме він вчинив будь-яку з дій, зазначених у ст. 483 МК України, вважає що митницею не доведено вчинення ним порушення митних правил.
Крім того, як зазначає апелянт, в постанові суду першої інстанції не вказана об`єктивна та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, а також постанова не містить обґрунтування, яким чином було встановлено, що дійсна вартість задекларованого товару є вищою ніж заявлена до митного оформлення на митній території, в тому числі судом першої інстанції не встановлено, на яку саме грошову вартість задекларованого товару є нижчою, і в постанові відсутнє визначення місця, часу вчинення, виду та характеру порушення митних правил у вчиненні якого його звинувачують.
Також, апелянт звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні, як і не були надані  під час судового розгляду в суді першої інстанції будь-які відомості, що він усвідомлював чи міг знати те, що вартість товару може бути інша, ніж та, що була вказана у товаросупровідних документах, наданих вантажовідправником.
Заслухавши пояснення особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката  Бардіної О.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити;  пояснення представника Київської міської митниці, який заперечував проти задоволення скарги; перевіривши матеріали справи про порушення митних правил та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.
По-перше, враховуючи обставини наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що строк на подання апеляційної скарги на постанову судді Солом`янського  районного суду м. Києва від 15 листопада 2019 року підлягає поновленню, оскільки його було пропущено з поважних причин.
По-друге, проаналізувавши та оцінивши докази, які були зібрані по справі, вважаю, що сама апеляційна скарга також підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
У відповідності до ч. 1 ст. 486 МК України, серед завдань провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, а також її вирішення з дотриманням вимог закону.
При розгляді кожної справи, як це передбачено ст. 489 МК України та      ст. 280 КУпАП, суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постанова суду, винесена за результатами розгляду справи, повинна ґрунтуватись на доказах, які були оцінені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, а також нормах матеріального права.
Між тим, як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови, при її винесенні вищезазначені вимоги закону дотримані не були. 
Так, за змістом ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення,а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил, як це передбачено ч. 2 ст. 459 МК України, можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕДта його митної вартості.
З суб`єктивної сторони дії, передбачені ч. 1 ст. 483 МК України, характеризуються наявністю прямого умислу, оскільки особа, яка переміщує або вчиняє дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, повинна чітко розуміти та усвідомлювати обставини і характер незаконного переміщення товарів через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю, передбаченим вказаною нормою способом та прагне зробити це саме таким шляхом, незалежного від того яку мету вона переслідує.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, яке полягає у переміщенні товарів широкого вжитку, а саме: трикотажне полотно, алюмінієвий профіль, в`язальні машини з усіма деталями та аксесуарами», загальною вагою брутто 10 148 кг, вартістю 17 463,20 доларів США та 24 000 євро, що згідно курсу на дату переміщення товару через митний кордон України складає 1 122 573,93 грн., через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення цих товарів, документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника, одержувача товарів та відомості, необхідні для визначення їх митної вартості (інвойс від 01.12.2016 № 375884), суд у своїй постанові не тільки не навів доказів, які б підтверджували вищенаведені обставини, а й взагалі не вказав, які саме дії, пов`язані з переміщенням товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, у тому числі щодо подання документів, які містять у собі відомості, що не відповідають дійсності, вчинив безпосередньо ОСОБА_1 .
Так, висновки суду щодо фактичних обставин справи та вини ОСОБА_1 у порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України ґрунтуються лише на тих обставинах, які містяться в протоколі про порушення митних правил № 0174/10000/19, який було складено щодо останнього 04 березня 2019 року.
Як вбачається з протоколу про порушення митних правил, той факт, що товари широкого вжитку, а саме: трикотажне полотно, алюмінієвий профіль, в`язальні машини з усіма деталями та аксесуарами», загальною вагою брутто 10 148 кг, вартістю 17 463,20 доларів США та 24 000 євро, що згідно курсу на дату переміщення товару через митний кордон України складає 1 122 573,93 грн., через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення цих товарів, документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника, одержувача товарів та відомості, необхідні для визначення їх митної вартості (інвойс від 01.12.2016 № 375884), було встановлено на підставі відповіді від митних органів Республіки Туреччина на запит ДФС України про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки законності ввезення вищезазначених товарів.
Згідно з даними відповіді на вказаний запит, встановлено, що вантажним автомобілем з д.н.з. НОМЕР_3 з території Республіки Туреччина різними турецькими компаніями на адреси різних українських компаній були відправлені товари широкого асортименту загальною вагою брутто 19 121 кг та оформлені митними органами Республіки Туреччина у процедурі транзиту за документом MRN від 03.12.2016                                    № 16TR34130001374310, відкритої на підставі 6-ти експортних декларацій        №№ 16341300ЕХ728096, 16341300ЕХ690237, 16341300ЕХ702166, 16341300ЕХ728158, 16341300ЕХ728160, 16341300ЕХ728159.
Під час співставлення відомостей, зазначених у документах, надісланих митними органами Республіки Туреччина, з даними, вказаними документах митного оформлення, наданих до Київської міської митниці ДФС, встановлено, що співпадають відомості: щодо номерних знаків транспортного засобу, в якому товари переміщувались через митний кордон України (СЕ2232ВВ/ НОМЕР_2 ), щодо асортименту та кількості товарів (вага брутто -19 212 кг, кількість пакувальних місць - 251), але не співпадають відомості щодо відправника, одержувача та вартості товарів.
Разом з тим, навіть якщо припустити, що митна вартість вказаних товарів, які було переміщено на митну територію України була істотно занижена, шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення цих товарів, документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товарів, сам по собі цей факт не може служити беззаперечним доказом того, що відповідні дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю вчинив саме керівникТОВ «ЛАРВУД», оскільки, як встановлено та зазначено у протоколі про порушення митних правил, з посиланням на листи компанії «ETERNAL DEVELOPMENT LP» (UK) від 17.12.2016 б/н, ТОВ «ГРАНД РІВ'ЄРА» від 17.12.2016 № 00001 та ТОВ «ЛАРВУД» від 19.12.2016 № 19-12/2, питання про переадресацію вантажу, який переміщується у транспортному засобі з р.н.з. НОМЕР_1 НОМЕР_2 , було вирішено вже після його перетину через митний кордон України.
Зокрема, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі,                           в постанові міститься посилання на надання митними органами                 Туреччини  відповіді щодо відправлення товарів та оформлення цих відправлень митними органами Республіки Туреччина у процедурі транзиту за документом MRN від 03.12.2016 № 16TR34130001374310,  відкритої на підставі 6-ти експортних декларацій № №16341300ЕХ728096, 16341300ЕХ690237, 16341300ЕХ702166, 16341300ЕХ728158, 16341300ЕХ72 160, 16341300ЕХ728159 та митними органами Туреччини                              надано експортні декларації за №№16341300ЕХ728096, 16341300ЕХ690237, 16341300ЕХ702166, при цьому, митним органом не доведено жодним чином, що з будь-якою з вказаним компаній у ТОВ «ЛАРВУД» були господарські відносини, а також те, що ТОВ «ЛАРВУД» уклало договори з вказаними компаніями, чи вони виставляли інвойси на декларанта.
Крім того, про відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, свідчить і той факт, що долучені до матеріалів справи документи, які надійшли від митних органів Республіки Туреччина, не містять їх офіційного перекладу на державну мову, в тому числі з урахуванням положень, передбачених ст. 503 МК України про те, що перекладачем може бути посадова особа органу доходів і зборів, оскільки в будь-якому разі такою особою не може бути особа, яка складала у цій справі протокол про порушення митних правил та за відсутності у справі документу, який підтверджує володіння цією особою мовою, знання якої необхідне для здійснення перекладу.  
До цього слід також додати і те, що оскаржувана постанова в будь-якому разі не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки, як обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі, незважаючи на те, що про документи митного органу Республіки Туреччина, які стали підставою для складання протоколу за ч. 1 ст. 483 МК України, органу доходів і зборів України фактично стало відомо починаючи з 05.10.2018, коли вони надішли на адресу Державної фіскальної служби України (а.с. 34), що слід вважати моментом виявлення правопорушення, протокол про порушення митних правил було складено лише 04.03.2019, а матеріали справи передані до суду для розгляду 24 квітня 2019 року, коли вже закінчилися строки накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил, передбачені ст. 467 МК України, в редакції, яка діяла, як на час вчинення адміністративного правопорушення, так і на час його виявлення, а тому за будь-яких обставин суд першої інстанції не мав законних підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності поза межами строку накладення стягнень у справах про порушення митних правил.
Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, а також вимоги    ст. 62 Конституції України про те, що будь-яке обвинувачення, в тому числі у вчиненні адміністративного правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова не може бути визнана законною та обґрунтованою.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним, за наслідками апеляційного розгляду, постанову судді Солом`янського  районного суду м. Києва від 15 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1  скасувати, а провадження у справі про порушення митних правил щодо нього - закрити, з підстав, передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях ознак порушення митних правил, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 483 МК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 530, 531 МК України, а також ст.ст. 247, 294 КУпАП, -
 
п о с т а н о в и в :
          
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Солом`янського  районного суду м. Києва від 15 листопада 2019 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього.    
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Солом`янського  районного суду м. Києва від 15 листопада 2019 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, - скасувати, а провадження у справі щодо нього - закрити, на підставі п. 1     ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя Київського апеляційного суду                                  
С.О. Новов

 

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Кушнір С.І.