Справа № 748/1118/20 	Головуючий у 1 інстанції Меженнікова С. П. 	
Провадження № 33/4823/318/20 	  	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.    	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2020 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М., 

з участю захисника-адвоката Сєркіна К. Ю.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 липня 2020 року,

                                       В С Т А Н О В И В  :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, непрацюючий, проживаючий по АДРЕСА_1 ,   
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1   судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Судом встановлено, що 24 травня 2020 року о 06 годині 37 хвилин,  у        с. Павлівка Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_1 на порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху  керував автомобілем марки «ВАЗ 2103», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, постановити нову, з урахуванням вимог ст. ст. 7, 17, 21, 38, 246, 268, 279 КУпАП, мотивуючи тим, що  розгляд справи відбувався без його участі та без належного дослідження наявних у справі матеріалів. За відсутності юридично встановленого факту, що він був сповіщений про час розгляду справи 24 липня 2020 року, суд незаконно розглянув справу за його відсутності, чим не виконав обов`язок, передбачений ст. 7 КУпАП. Внаслідок недотримання процесуального закону щодо порядку провадження в справах про адміністративні правопорушення, суд прийняв рішення без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Вказує на те, що судом було не дотримано право на справедливий суд, оскільки за відсутності даних про його сповіщення про час та місце розгляду справи, суд мав відкласти судовий розгляд на іншу дату, тим більше, що ще більше місяця становив строк притягнення його до адміністративної відповідальності.

Розглянувши справу за його відсутності, суд проігнорував вимоги ст. 6 Конвенції, не з`ясував його позицію та не вислухав доводи, не забезпечивши таким чином можливість переконувати суд в обґрунтованості своїх тверджень.

На думку апелянта, такі істотні порушення порядку провадження в справі про адміністративне правопорушення ставлять під сумнів законність постановленого судового рішення та тягнуть за собою його безумовне скасування.

Під час апеляційного розгляду захисник адвокат  Сєркін К. Ю. підтримав доводи апеляційної скарги та просив закрити провадження у справі через порушення права особи на доступ до правосуддя.

Заслухавши захисника-адвоката, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

З матеріалів справи убачається, що після проголошення постанови 24 липня 2020 року її копія із супровідним листом була надіслана ОСОБА_1 та отримана ним 13 серпня 2020 року, що підтверджується його підписом на зворотному повідомленні про вручення рекомендованого повідомлення (а.с.37).

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 присутнім під час проголошення постанови не був, копію судового рішення отримав 13 серпня 2020 року, апеляційний суд вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження та розглянути апеляційну скаргу.

Положення  ч. 2 ст. 268 КУпАП дозволяють  судовий розгляд у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, якщо є данні про її своєчасне сповіщення про день і час, а також місце проведення розгляду справи,  якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 двічі ініціював відкладення судового розгляду, який був призначений на 10 червня 2020 року, з підстав дії на території України карантинних обмежень, та на 06 липня 2020 року, з підстав перебування на стаціонарному лікуванні, про що надав довідку.

Суд, врахував клопотання правопорушника та двічі відклав судовий розгляд. Однак,  06 липня 2020 року судом було направлено запит до Куликівської центральної районної лікарні з приводу того, чи дійсно на лікуванні перебуває ОСОБА_1 та орієнтовний термін його лікування.

На запит суду було отримано відповідь про те, що ОСОБА_1 дійсно перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні з 30 червня по 08 липня 2020 року.

У подальшому, за отриманням судового повідомлення ОСОБА_1 не з`явився. При цьому, 21 липня 2020 року на адресу суду направив заяву про те, що через перебування на стаціонарному лікуванні не знає на коли призначений розгляд його справи та просить повідомити йому про час та місце судового розгляду, в той час як повістка про виклик в судове засідання  на 24 липня 2020 року йому направлялася і повернулася неврученою  з відміткою адресат перебуває в лікарні, що станом на 11.07.2020 року не відповідало дійсності ( а. с. 27)

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Знаючи про те, що відносно нього на розгляді в суді перебувають матеріали про вчинення адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 не добросовісно користувався належними йому процесуальними правами, зважаючи на те, що за його клопотаннями розгляд  двічі відкладався, після виписки з лікарні 08 липня 2020 року,  листоноша ОСОБА_2 11.07. була проінформована про перебування ОСОБА_1 в лікарні та повернула листа про дату і час судового розгляду неврученим.

Лист ОСОБА_1 адресований  суду та  датований 21.07.2020 року, про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні, обґрунтовано був не прийнятий судом до уваги,  оскільки до  листа не долучено будь-яких документів про перебування його на лікуванні, а суд на той час отримав відповідь з Куликівської центральної районної лікарні, що ОСОБА_1 виписаний  зі стаціонару 08.07.2020 ( а. с. 28)

Така поведінка ОСОБА_1   під час розгляду справи в суді вказує на те, що він навмисно затягував судовий розгляд і він не постав перед судом,  не надав пояснень з приводу протоколу про адміністративне правопорушення  виключно з власної волі, обравши такий спосіб захисту з метою уникнення відповідальності.

В  апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наводить  жодного доводу на спростування висновків  суду про визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час судового розгляду було беззаперечно встановлено і цього в апеляційній скарзі не заперечує і ОСОБА_1 , що він на порушення п. 2.9 «А» Правил дорожнього руху керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря, рапортом працівника поліції та даними про відсторонення водія від керування транспортним засобом.

В оскаржуваній постанові судом відповідно до вимог ст. 252 КУпАП надано оцінку фактичним даним, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення, у сукупності з іншими зібраними доказами.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст.  245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на подачу апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 липня  2020 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130  КУпАП, без змін.     

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.  

Суддя	В. М. Антипець