Ухвала        
 
03 липня 2020 року
м. Київ
 
справа № 206/3779/19
провадження № 61-5680ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради про встановлення факту незаконної відсутності негайного звільнення позивача відповідачем та стягнення немайнової шкоди, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
ОСОБА_1 23 березня 2020 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 14 квітня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2020 року продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 14 квітня 2020 року у травні 2020 року подано уточнену касаційну скаргу. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 05 червня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: сплатити судовий збір.
 
На виконання ухвали Верховного Суду від 05 червня 2020 року у липні 2020 року від ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору. Клопотання мотивовано тим, що оскарженими рішеннями  ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору. Окрім цього, позивач є пенсіонером та отримує мінімальну пенсію, а тому посилаючись на висновки Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 1-12/2002, у якій суд зробив висновок про необхідність вжиття заходів індивідуального характеру, передбачених статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і статті 46 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору.
 
Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони. 
 
Аналіз клопотання про звільнення від сплати судового збору свідчить, що вказані обставини не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору. Оскільки в жодній мірі не характеризують майновий стан  ОСОБА_1 касаційної скарги не додано будь-яких доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору та відсутності коштів призначених для сплати судового збору на момент подання касаційної скарги. Такими документами, наприклад, можуть бути довідки про доходи (зокрема і фіскальних органів), про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо. Тому клопотання задоволенню не підлягає.
 
За таких обставин, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір, визначений в ухвалі Верховного Суду від 05 червня 2020 року у розмірі 6 840,00 грн. 
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або сплачено до УК у Печерському районі (Печерс. р-н) 22030102, код ЄДР: 38004897 , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007; ККДБ: 22030102.
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
 
Відповідно до частини першої статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Частиною другою статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
 
Аналіз матеріалів на усунення недоліків свідчить про наявність підстав для продовження строку на усунення недоліків. Тому суд, на підставі частини другої статті 127 ЦПК України, продовжує його.
 
Керуючись статтями 120, 127, 185, 260, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.
 
Продовжити ОСОБА_1 строк на усунення недоліків касаційної скарги до 31 липня 2020 року.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                         В. І. Крат