ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року 
м. Київ

Справа №  927/761/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Случ О.    В. - головуючий, Волковицька    Н.    О., Могил    С.    К.
за участю секретаря судового засідання - Мазуренко М.    В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Чернігівської міської ради
на рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.11.2019 (суддя Федоренко    Ю. В.)  
і постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2020 (головуючий суддя Коробенко Г. П., судді Євсіков О. О., Козир Т. П.) 
у справі № 927/761/19
за позовом Приватного підприємства "ТЕДД"
до Чернігівської міської ради 
про скасування рішення, визнання договору оренди поновленим та визнання додаткової угоди укладеною
(у судовому засіданні взяли участь представники: позивача - Палапицька Г. С., відповідача - Малай    А.    В.)
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.          Приватне підприємство "ТЕДД" (далі - позивач, Підприємство) звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Чернігівської міської ради (далі - відповідач, Рада) про:
-          визнання незаконним та скасування пункту 14 рішення Ради "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок юридичним та фізичним особам" від 21.08.2018 №33/VII-26;
-          визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 18.12.2012 №    3530, кадастровий номер №7410100000:02:014:0113 площею 0,1000 га, розташованої в м.    Чернігів по вулиці 1-го Травня, 180 для проектування та будівництва адміністративної будівлі, укладеного між Радою і Підприємством;
-          визнання укладеною додаткової угоди від 15.10.2015 до договору оренди земельної від 18.12.2012 №3530, кадастровий номер №7410100000:02:014:0113 площею 0,1000    га., розташованої в м. Чернігів по вулиці 1-го Травня, 180 для проектування та будівництва адміністративної будівлі, укладеного між Радою і Підприємством, та викладення пункту 6 додаткової угоди в наступній редакції: "Договір укладено до 8 жовтня 2021 року".
2.          В обґрунтування позовних вимог Підприємство вказувало, що при прийнятті оспорюваного рішення Ради не враховано те, що орендар добросовісно виконував умови договору оренди; до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення позивач надав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та про своє рішення; позивач продовжує користуватися вказаною земельною ділянкою.
3.          Відповідач проти позову заперечував посилаючись на те, що: прийняв рішення про відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки в межах повноважень, визначених ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»; орендар до заяви від 29.06.2018 про продовження строку договору оренди земельної ділянки від 18.12.2012 № 3530 (зі змінами та доповненнями, які внесені додатковою угодою від 15.10.2015) не додав проект додаткової угоди, як зазначено в позовній заяві; за результатами розгляду заяви Підприємства на пленарному засіданні міської ради, спірним рішенням Ради Підприємству відмовлено у поновленні договору оренди з підстав не здійснення виконання будівельних робіт більше трьох років; орендодавець заперечив проти поновлення договору на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" протягом місяця після закінчення договору оренди землі.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
4.          Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 21.11.2019 у справі №927/761/19 позов задоволено частково. 
Визнано незаконним та скасовано пункт 14 рішення Ради "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок юридичним та фізичним особам" від 21.08.2018 №33/VІІ-26, яким Підприємству відмовлено у поновленні договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер 7410100000:02:014:0113), площею 0,1000 га по вул. 1-го Травня, 180 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку) - (для проектування та будівництва адміністративної будівлі). В решті позову відмовлено. 
5.          Задовольняючи позов в частині визнання незаконним та скасування пункту 14 рішення Ради "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок юридичним та фізичним особам" від 21.08.2018 №33/VII-26, місцевий господарський суд виходив з того, що оспорюване рішення порушує права позивача на розгляд його заяви про поновлення договору оренди у встановленому законом порядку, посилаючись на те, що дії відповідача по прийняттю рішення про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки на новий строк без витребування доказів про стан будівництва та розгляд заяви з порушенням встановленого законом строку не є добросовісними та законними.
6.          Місцевий господарський суд дослідив, що до листа від 29.06.2018 №    028-118 про поновлення договору оренди позивачем в порушення вимог закону не було додано проект додаткової угоди, разом з тим, це не звільнило відповідача від обов`язку в місячний термін з дня отримання листа повідомити позивача про таку невідповідність. Також відповідач не висловив заперечень проти поновлення договору оренди землі з підстав ненаправлення позивачем проекту додаткової угоди.
7.          Відмовляючи в позові в частині визнання поновленим договору оренди земельної ділянки та визнання укладеною додаткової угоди від 15.10.2015 до договору оренди земельної ділянки та викладення пункту 6 додаткової угоди в редакції, запропонованій позивачем, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач заперечував у поновленні договору на той самий строк і на тих самих умовах, про що повідомлено позивача у встановлений законом строк.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
8.          Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2020 рішення Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 21.11.2019 скасовано в частині відмови в позові щодо визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 18.12.2012 №    3530 та визнання укладеної додаткової угоди від 15.10.2015 до договору оренди земельної ділянки від 18.12.2012 №    3530, прийнято в цій частині нове рішення, яким вказані позовні вимоги задоволено.
9.          Апеляційний господарський суд погодився з висновками місцевого господарського суду в частині визнання незаконним та скасування пункту 14 рішення Ради "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок юридичним та фізичним особам" від 21.08.2018 №33/VII-26.
10.          Разом з тим, апеляційний господарський суд дослідив, що позивач направляв відповідачу лист від 29.06.2018 №    028-118 разом з проектом додаткової угоди також кур`єрською доставкою ТОВ "Інсервіс груп", від отримання якого відповідач відмовився.
11.          За висновком суду апеляційної інстанції, враховуючи те, що позивачем було дотримано процедуру поновлення договору оренди землі, передбачену частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі", орендар добросовісно виконує зобов`язання за договором оренди, зокрема, щодо сплати орендної плати, а відповідачем не було надіслано заперечення орендарю у місячний строк, встановлений частиною п`ятою статті 33 цього Закону, у позивача наявне переважне право на поновлення договору оренди землі на новий строк і порушення цього права обумовлене відмовою відповідача в укладенні додаткової угоди від 15.10.2015 до договору оренди земельної №3530.
12.          За таких обставин апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення позову в частині визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 18.12.2012 №3530, визнання укладеною додаткової угоди від 15.10.2015 до договору оренди земельної від 18.12.2012 №3530, та викладення пункту 6 додаткової угоди в наступній редакції: "Договір укладено до 8 жовтня 2021 року".
Короткий зміст вимог касаційних скарг
13.          Рада подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення і постанову, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (узагальнено)
14.          У касаційній скарзі скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції застосував положення частини третьої статті 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), задовольняючи клопотання відповідача про долучення додаткових доказів, без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду ід 21.06.2018 у справі № 906/612/17, від 27.06.2018 у справі № 922/2250/16, від 22.08.2018 у справі №    910/19776/17, від 08.10.2018 у справі № 910/17956/17, від 05.12.2018 у справі №    910/7190/18. 
15.          Окрім цього, скаржник зазначив, що суд апеляційної інстанції застосовав частину першу статті 33 Закону України "Про оренду землі" без урахування висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №    594/376/17-ц.
Позиція позивача, викладена у відзиві 
16.          Позивач подав відзив, у якому не погоджується з доводами касаційної скарги, зокрема в частині підстави касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, просить у задоволенні касаційної скарги відмовити.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
17.          Рішенням Чернігівської міської ради від 30.11.2012 «Про надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним та фізичним особам в межах м. Чернігова та надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою» у зв`язку із закінченням терміну дії договору оренди земельної ділянки, Приватному підприємству «ТЕДД» передано земельну ділянку (кадастровий номер 7410100000:02:014:0113) в короткострокову оренду, строком до 30 листопада 2015 року, площею 0,1000 га по вул. 1-го Травня,180 для проектування та будівництва адміністративної будівлі (землі житлової та громадської забудови); встановлено розмір орендної плати на рівні 4-кратного розміру земельного податку (п. 43 рішення).
18.          18.12.2012 між Радою, як орендодавцем і Підприємством, як орендарем, на підставі рішення Ради від 30.11.2012 "Про надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним та фізичним особам в межах м. Чернігова та надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою", укладено договір оренди земельної ділянки №3530 (далі - Договір оренди), відповідно до пунктів 1, 2, 4 якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку (кадастровий номер 7410100000:02:014:0113) в місті Чернігові по вул. 1-го Травня, 180 для проектування та будівництва адміністративної будівлі. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,1000 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 152980,00 грн (152,98 грн за 1 кв.м).
19.          Виходячи зі змісту пунктів 6, 7, 13 Договору оренди, договір укладено до 30.11.2015. Після закінчення строку дії Договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 календарних днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4,0 відсотка нормативної грошової оцінки землі, що становить 6119,20 грн (6,1192 грн за 1 кв.м) на рік. Земельна ділянка передається в оренду для проектування та будівництва адміністративної будівлі.
20.          Рішенням Ради від 07.10.2015 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок юридичним та фізичним особам» у зв`язку із закінченням терміну дії договору оренди земельної ділянки, Підприємству поновлено Договір оренди строком до 8 жовтня 2018 року. Встановлено розмір орендної плати на рівні 4 відсотків нормативної грошової оцінки (п.19 рішення).
21.          15.10.2015 між сторонами укладена додаткова угода до Договору оренди, у якій пункт 4 викладено в наступній редакції: «Нормативна грошова оцінка земельна ділянка становить 191080,00 грн (191,08 грн за 1 кв.м); у пункті 6 читати: «Договір укладено до 8 жовтня 2018 року», замість: «Договір укладено до 30.11.2015» і далі за текстом.
22.          Рішенням виконавчого комітету Ради від 18.08.2016 №    354 "Про затвердження та надання містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок" внесено зміни до пункту 1.1 рішення виконавчого комітету Ради від 7.02.2013 №23 «Про затвердження та надання містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок» і викладено в такій редакції: "Підприємству для будівництва адміністративної будівлі з магазином продовольчих та непродовольчих товарів, господарськими приміщеннями, з автономним джерелом теплопостачання по вул. 1-го Травня, 180 на орендованій земельній ділянці встановлено розмір пайового внеску на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста 10% загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта".
23.          29.06.2018 позивач направив відповідачу лист №028-118 з проханням продовжити (поновити) Договір оренди, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями фіскального чеку ПАТ "Укрпошта" від 29.06.2018, накладної ПАТ "Укрпошта" та опису вкладення у цінний лист.
24.          Суд апеляційної інстанції встановив, що лист від 29.06.2018 №028-118 з проханням продовжити (поновити) Договір оренди разом з додатком - проектом додаткової угоди до договору оренди також надіслано позивачем кур`єрською доставкою ТОВ "Інсервіс груп".
25.          Разом з тим, як вбачається з листа ТОВ "Інсервіс груп" вих.№00258 від 20.12.2019, зазначена поштова кореспонденція не була доставлена з підстав відмови одержувача від отримання відправлення. При цьому в листі зазначено, що 29.06.2018 о 16:35 год від Підприємства було отримано поштову кореспонденцію для здійснення кур`єрської доставки до Ради; при оформленні вказаного відправлення був використаний бланк кур`єрської накладної компанії №MTZ-0019364589; згідно з описом вкладення поштове відправлення містило: лист-прохання від 29.06.2018 №028-118 про продовження (поновлення) договору оренди земельної ділянки №3530; проект додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки №3530. 
26.          У суді першої інстанції відповідачем надано лист Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради від 05.07.2018 №01-08/1297, яким позивача повідомлено про те, що Управлінням на чергову сесію міської ради, пленарне засідання якої орієнтовано відбудеться у липні-серпні 2018, буде винесено на розгляд питання про поновлення договору оренди земельної ділянки. У листі також зазначено, що у найближчий час позивачу необхідно надати: витяг з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки станом на 01.01.2018, який необхідно замовити в центрі надання адміністративних послуг; інформацію про стан будівництва об`єкту з наданням копій відповідних документів. Доказів про направлення вказаного листа позивачу суду не надано, а останній заперечує його отримання.
27.          Рішення Ради від 21.08.2018 №33/VІІ-26 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок юридичним та фізичним особам" (далі - рішення №33/VІІ-26 ) (п.14 рішення) Підприємству відмовлено у поновленні Договору оренди для будівництва та обслуговування ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отримання прибутку) - (для проектування та будівництва адміністративної будівлі).
28.          Листом від 22.10.2018 №01-21/1399 Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради повідомило позивача про те, що строк договору оренди закінчився 08.10.2018. Також зазначило, що рішенням Ради від 26.01.2017 №15/VІІ-18 "Про затвердження технічної документації з нормативно грошової оцінки земель міста Чернігова" затверджено технічну документацію з нормативно грошової оцінки земель міста Чернігова станом на 01.01.2016, що набуло чинності з 01.01.2018, а отже розмір орендної плати буде встановлюватися відповідно до цього рішення. Вказано про те, що Рада заперечує проти поновлення договору оренди земельної ділянки на тих самих умовах; у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється; питання поновлення договору оренди земельної ділянки може бути розглянуто лише на сесії міської ради.
29.          Відповідач також надав суду першої інстанції лист Управління земельних ресурсів Чернігівської ради від 22.10.2018 №01-21/1400, адресований позивачу, у якому повідомляється про закінчення строку дії Договору оренди 08.10.2018, а також про те, що відповідачу необхідно самостійно звільнити земельну ділянку в найкоротші терміни; підписати акти прийому-передачі земельної ділянки. Вказані листи були направлені позивачу 23.10.2018, що підтверджується фіскальним чеком ПАТ "Укрпошта" від 23.10.2018.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій
Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
30.          Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (1). Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (2). У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається (3). Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (4).
Щодо суті касаційної скарги
31.          Предметом позову у даній справі є вимоги позивача про визнання незаконним і скасування пункту 14 рішення №33/VII-26; визнання поновленим Договору оренди; визнання укладеною додаткової угоди від 15.10.2015 до Договору оренди, з викладенням пункту 6 додаткової угоди в наступній редакції: "Договір укладено до 8 жовтня 2021 року".
32.          Надаючи оцінку долученим до матеріалів справи доказам, суд першої інстанції встановив, що у передбачений Договором оренди строк позивач звернувся до відповідача з листом від 29.06.2018 №    028-118 з проханням продовжити (поновити) Договір оренди, що підтверджується фіскальним чеком ПАТ "Укрпошта" і описом вкладення у цінний лист.
33.          При цьому, місцевий господарський суд зазначив, що доказів направлення позивачем відповідачу проекту додаткової угоди до Договору оренди суду не надано, а відповідач заперечує направлення йому позивачем вказаного проекту, який долучено до позовної заяви.
34.          Разом з тим, апеляційний господарський суд, на підставі долучених позивачем у суді апеляційної інстанції доказів, дійшов висновку про дотримання позивачем процедури поновлення договору оренди землі та наявність у останнього переважного права на поновлення договору оренди на новий строк.
35.          Так, 17.02.2020 до суду апеляційної інстанції від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме: копії листа-прохання №028-118 про продовження (поновлення) Договору оренди, копії проекту додаткової угоди до Договору оренди, копії листа ТОВ "Інсервіс груп" від 20.12.2019 №00258, копії листа Підприємства від 23.01.2020 №2301, копії листа ТОВ "Інсервіс груп" від 06.02.2020 №00294, фотокопії квитанції про сплату орендної плати від 29.01.2020. При цьому позивач зазначив, що вищевказані докази підтверджують здійснення позивачем сплати орендних платежів, а також направлення відповідачу листа-прохання про поновлення договору оренди та відмову останнього від отримання вказаної кореспонденції, про що позивачу стало відомо лише в грудні 2019 року.
36.          Розглянувши вказане клопотання суд апеляційної інстанції зазначив, що у зв`язку з тим, що позивач не знав та не міг знати під час розгляду справи в суді першої інстанції про відмову в отриманні відповідачем кур`єрської доставки, оскільки лише в грудні 2019 року позивач отримав від ТОВ "Інсервіс груп" відповідь на запит, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у позивача об`єктивно не було можливості надати відповідні докази суду першої інстанції. При цьому, докази на підтвердження здійснення оплати орендних платежів - квитанція за 29.01.2020 не могла бути надана раніше, ніж було проведено оплату - 29.01.2020. 
37.          У зв`язку з викладеним апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення клопотання позивача про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.
38.          Звертаючись з касаційною скаргою, відповідач вказує на порушення судом апеляційної інстанції вимог процесуального закону в частині прийняття додаткових доказів апеляційним господарським судом і обґрунтовує таку підставу касаційного оскарження неврахуванням судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду (пункт 14 цієї Постанови).
39.          Досліджуючи питання правомірності прийняття судом апеляційної інстанції вказаних доказів, які не були подані позивачем до суду першої інстанції, Суд вважає за необхідне зазначити таке.
40.          Згідно з частинами першою - четвертою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
41.          Відповідно до частини першої статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. 
42.          За приписами частини другої статті 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
43.          Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч. 2 ст. 164 ГПК України).
44.          Відповідно до частин першої, третьої статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
45.          Відповідно до висновків Верховного Суду стосовно застосування норм частини третьої статті 269 ГПК України, викладених у постановах від 21.06.2018 у справі №    906/612/17, від 22.08.2018 у справі №    910/19776/17, від 05.12.2018 у справі №    910/7190/18, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, приймаючи докази, які не були подані до суду першої інстанції, апеляційний господарський суд повинен мотивувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також зазначити які докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає, були надані суду апеляційної інстанції.
46.          Як було зазначено вище, звертаючись з позовом у цій справі, яка переглядається, Підприємство посилається на наявність переважного права на поновлення договору оренди землі та на дотримання процедури поновлення договору оренди, передбаченої вимогами статті 33 Закону України "Про оренду землі". Зокрема, за доводами позовної заяви, Підприємство посилається на те, що ним направся відповідачу лист-повідомлення про поновлення Договору оренди з проектом додаткової угоди.
47.          Суд зазначає, що в силу вимог статті 74 ГПК України позивач мав довести вказані обставини в суді першої інстанції.
48.          Разом з тим, приймаючи докази направлення позивачем відповідачу листа-повідомлення про поновлення Договору оренди з проектом додаткової угоди, апеляційний господарський суд, всупереч наведеним вимогам процесуального закону, не мотивував у чому полягає винятковість неподання позивачем зазначених доказів до суду першої інстанції та не вказав доказів неможливості їх подання позивачем до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
49.          Так, суд апеляційної інстанції, задовольняючи клопотання позивача про долучення додаткових доказів, вказав на те, що позивач у грудні 2019 року дізнався про відмову відповідача від отримання кур`єрської доставки, проте в порушення приписів ч.3 ст. 269 ГПК України не навів мотивів із зазначенням відповідних доказів неможливості долучення позивачем відповідних доказів дотримання останнім процедури поновлення договору оренди землі, передбаченої вимогами статті 33 Закону України "Про оренду землі" (зокрема копії листа-повідомлення з доказами надсилання, про які йдеться у пунктах 24, 25 цієї Постанови) до позовної заяви з дотриманням вимог ч.2 ст.80, ч.2 ст.164 ГПК України.
50.          Вказаним також спростовуються доводи позивача, викладені у відзиві на касаційну скаргу, стосовно того, що зі вступом у справу нового адвоката, який почав представляти інтереси Підприємства на етапі підготовки апеляційної скарги на рішення суду у справі №    927/761/19, вдалося з`ясувати обставини щодо відмови відповідача від отримання кур`єрської доставки листа-повідомлення від 29.06.2018 №    028-118, у зв`язку з чим докази направлення такого листа позивачем відповідачу не могли бути долучені до позовної заяви.
51.          За таких обставин Суд погоджується з доводами скаржника, викладеними у пункті 14 цієї постанови. В свою чергу, перевірка і переоцінка доказів та встановлення по новому фактичних обставин справи в силу положень частини другої статті 300 ГПК України не відноситься до повноважень суду касаційної інстанції.
52.          Доводи скаржника, викладені у пункті 15 цієї постанови стосуються суті розгляду позовних вимог, зокрема дотримання процедури переважного права поновлення договору оренди землі. Проте, Суд зазначає, що дослідження правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, за наявності вищевказаного порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, є передчасним.
53.          За наведених у пункті 52 цієї Постанови обставин також відхиляються доводи позивача, викладені у відзиві, щодо правильного застосування судом апеляційної інстанції вимог частин першої - п`ятої статті 33 Закону України "Про оренду землі".
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
54.          Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
55.          У зв`язку з наведеним ухвалена у справі постанова суду апеляційної інстанції зазначеним вимогам процесуального закону не відповідає, а отже таку постанову не можна визнати законною і обґрунтованою.
56.          Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
57.          Зважаючи на викладене, а також відповідно до положень частини першої статті 300 ГПК України і частин третьої, четвертої статті 310 ГПК України касаційну скаргу необхідно задовольнити частково, постанову суду апеляційної інстанції скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
58.          Під час нового розгляду справи суду слід урахувати наведене, дослідити та об`єктивно оцінити аргументи учасників справи і всі зібрані у справі докази в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувати фактичні обставини справи та, залежно від встановленого, прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.
Розподіл судових витрат
59.          Оскільки справа передається на новий розгляд, розподіл судових витрат у порядку статті 129 ГПК України не здійснюється.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Cуд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Чернігівської міської ради задовольнити частково.
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2020 у справі №    927/761/19 скасувати.
3. Справу №    927/761/19 направити на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                О.    В.    Случ 

Судді                                                                                          Н.    О.    Волковицька

                                                                                          С.    К.    Могил