ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
Справа № 33/807/464/20
Єдиний унікальний № 311/1101/20 Головуючий в 1-й інстанції - Нікандрова С.О.
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП         Доповідач в 2-й інстанції - Білоконев В.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
10 липня 2020 року                                        м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Матросова Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції, матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Василівського районного суду Запорізької області від 09 червня 2020 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Василівського районного суду Запорізької області від 09 червня 2020 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , працює газоелектрозварювальником КП «Облводоканал», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Як зазначено в постанові, 04 квітня 2020 року о 09 годині 20 хвилин на 342 км автодороги Харків-Сімферополь ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ-2217, державний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук. Від проходження медичного огляду та продуття газоаналізатору алкотестер «Драгер» відмовився на місці зупинки в присутності двох свідків. Водія ОСОБА_1 було відсторонено від керування автомобілем, шляхом передачі громадянину ОСОБА_2 керування транспортним засобом. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що із зазначеною постановою не згоден. Зауважує, що 04 квітня 2020 року його незаконно зупинив працівник поліції, пославшись на порушення Правил дорожнього руху, але причину зупинки не пояснив, права не роз`яснював, проте одразу почав перевіряти документи і сказав, що він керує автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Він відповів, що тверезий і ніяких алкогольних напоїв не вживав, поспішає по справах. Однак, працівники поліції на його пояснення заявили, що результати тестування на алкогольне сп`яніння будуть не на його користь і запропонували йому підписати протокол та написати, що він ввечері випив пива та запевнили, що за це йому крім невеликого стягнення нічого не буде. Так як він розгубився, то погодився заповнити пояснення у протоколі під диктовку. Перед початком складання протоколу поліцейський, відвів його за машину, сказав що, якщо він скаже на камеру, що відмовляється від проходження медичного огляду у лікарні та подути в газоаналізатор алкотест «Драгер», то у нього не заберуть права і не вилучать автомобіль. Це може підтвердити ОСОБА_2 , який був свідком того, що він був тверезий та того, що інспектор поліції не пропонував йому проведення огляду на стан сп`янінні за допомогою будь - якого технічного приладу.
Свідками були залучені громадяни, які взагалі не знали суті справи та не були присутні поряд з ним під час складання протоколу та які підписали протокол та заздалегідь надруковані та заповнені інспектором власноруч «особисті» їхні пояснення.
Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу, в встановленому законом порядку, для визначення стану алкогольного сп`яніння він не відмовлявся. 
Поліцейський зловживаючи своїм службовим положенням, шляхом тиску на нього та обману,  змусив його в протоколі та на камеру викласти потрібні йому висловлювання, що не відповідають дійсності.
Зауважує, що в матеріалах справи відсутнє направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які б свідчили про наявність в його діях порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Просить скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Заслухавши в судовому засіданні, ОСОБА_1 , захисника Матросова Є.О., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності. 

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України,  водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. п. 2, 3, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за№1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння-порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.(крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. 

З огляду на встановлені суддею суду першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. 

       Так, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини, вона підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОД № 063691 від 04 квітня 2020 року, в якому викладений склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, який було складено, в присутності двох свідків: ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , що підтверджено їх підписами в самому протоколі; письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, де він зазначив: «Я, ОСОБА_1 , управлял авто, вчера вечером выпил 2 л пива, поэтому в больницу и прибор Драгер продуть и ехать отказываюсь, водительское удостоверение передавать не буду, автомобиль передан ОСОБА_2 »; рапортом поліцейського СРПП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого сержанта поліції Новака О.С. від 04.04.2020 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння, а також відеозаписом з бодікамер поліцейських, з якого всупереч наданим ОСОБА_1 поясненням, вбачається, що при безпосередній присутності свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 останній відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння і на місці зупинки і в медичному закладі. 

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст. 252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст. 251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у зв`язку з чим вірно встановив фактичні обставини справи щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суддею виконані вимоги ст. ст. 280, 283 КпАП України і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 про те, що 04 квітня 2020 року його незаконно зупинив працівник поліції, пославшись на порушення Правил дорожнього руху, але причину зупинки не пояснив, права не роз`яснював, є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду, оскільки відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, який нею підписується і одночасно цій особі роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 063691, гр. ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, міститься підпис правопорушника, а щодо того, що вищевказане не відображається у відеозапису, є також необґрунтованим, оскільки той зміст, який міститься на диску з нагрудної камери поліцейського є достатнім для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП. 
Крім того, необхідно зауважити, що поважними чи не поважними є причини зупинки автомобіля поліцейськими, це не є істотними порушеннями КУпАП і які можуть бути підставою для скасування постанови суду і не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на алкогольне сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що поліцейський одразу почав перевіряти документи і сказав, що він керує автомобілем у стані алкогольного сп`яніння; він відповів, що тверезий і ніяких алкогольних напоїв не вживав, поспішає по справах; працівники поліції на його пояснення заявили, що результати тестування на алкогольне сп`яніння будуть не на його користь і запропонували йому підписати протокол та написати, що він ввечері випив пива та запевнили, що за це йому крім невеликого стягнення нічого не буде; так як він розгубився, то погодився заповнити пояснення у протоколі під диктовку; перед початком складання протоколу поліцейський, відвів його за машину, сказав що, якщо він скаже на камеру, що відмовляється від проходження медичного огляду у лікарні та подути в газоаналізатор алкотест «Драгер», то у нього не заберуть права і не вилучать автомобіль, є голослівними та не заслуговують на увагу, оскільки нічим не підтверджені і спростовуються матеріалами справи.

Доводи апелянта з приводу того, що від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу, в встановленому законом порядку, для визначення стану алкогольного сп`яніння він не відмовлявся, а свідками були залучені громадяни, які взагалі не знали суті справи та не були присутні поряд з ним під час складання протоколу та які підписали протокол та заздалегідь надруковані та заповнені інспектором власноруч «особисті» їхні пояснення, є необґрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме відеозаписом з бодикамери поліцейського, з якого вбачається, як в присутності двох свідків, які стоять поруч і з поліцейським і з ОСОБА_1 , поліцейський запитує у ОСОБА_5 , чи погоджується він пройти огляд на алкогольне сп`яніння на місці зупинки і в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовляється, поліцейський запитує у свідків, чи чули вони про відмови, свідки відповідають, що так.
Крім того, з письмових пояснень свідків ОСОБА_3 (а.с.3) та ОСОБА_4 (а.с.4), ставити під сумнів які підстав не вбачається, встановлено, що обидва були свідками того, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі у встановленому законом порядку, що також підтверджується відеозаписом на диску з камери патрульного поліцейського, доданого до матеріалів справи, де патрульний поліцейський звертає увагу на те, що присутні свідки. Зазначені пояснення є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та сумнівів не викликають. 

Доводи апелянта про те, що поліцейський зловживаючи своїм службовим положенням, шляхом тиску на нього та обману,  змусив його в протоколі та на камеру викласти потрібні йому висловлювання, що не відповідають дійсності , є необґрунтованими, оскільки ці доводи апелянта не підтверджені відеозаписом з відеокамери поліцейських.

Доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння, також є необґрунтованими та не заслуговують на увагу, оскільки судом апеляційної інстанції був досліджений відеозапис із нагрудної камери інспектора поліції, із якого вбачається, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків пропонував пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки так і у закладі охорони здоров`я, однак, ОСОБА_1 відмовився від проходження будь - якого огляду, а отже підстави для видачі направлення для огляду у медичному закладі були відсутні. Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями вищевказаних свідків, відповідно до яких ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження огляду.
Крім того, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а згідно п.8 вищевказаного Порядку, відповідно до якого у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я, поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення. 
Аналіз положень пунктів 6 та 8 Порядку дає підстави стверджувати те, що направлення на проведення огляду видається водію, який виявив згоду на проведення такого огляду, але такої згоди, як свідчать матеріали справи та відеозапис з нагрудної відеокамери (відео реєстратора) поліцейського патрульної поліції, ОСОБА_1 , не надавав. 

Не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення і інші доводи апелянта, оскільки ці порушення не є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав, які б свідчили про незаконність постанови, а тому відповідно і до задоволення скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Василівського районного суду Запорізької області від 09 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.
Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду В.М. Білоконев

Дата документу  Справа № 311/1101/20