Справа № 308/1299/20

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

30.09.2020                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю ОСОБА_1 , розглянув у відкритому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/543/20 за апеляційною скаргою захисника - адвоката Доценка В.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатськоїо бласті від 30. 04. 2020.
Цією постановою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець  АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч ) грн. без конфіскації отриманого доходу та знарядь виробництва (транспортного засобу).
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.
Із протоколу про адміністративне правопорушення № 0011132 від 03. 02. 2020 та постанови судді від 30. 04. 2020 вбачається, що 03. 02. 2020 близько 07 год. 30 хв., водій ОСОБА_1 в с. Барвінок Ужгородського району на транспортному засобі марки «Mercedes - Benz», н/з НОМЕР_1 , надавав послуги з перевезення пасажирів в кількості 10 чоловік, сполученням «Хуст-Ужгород», без одержання ліцензії, передбаченої п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник - адвокат Доценко В.О. просить постанову судді від 30. 04. 2020 - скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1    складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. Вважає, що матеріалами справи не доведено наявність в діях  ОСОБА_1  складу вказаного адміністративного правопорушення. Просить врахувати, що розгляд справи відбувся без участі  ОСОБА_1 , незважаючи на скерування ним заяви про відкладення розгляду справи.  Також зазначає, що всупереч вимогам ст. ст. 245, 280 КУпАП, суд належно не з`ясував обставини справи, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки доказів про надання ОСОБА_1 послуг з перевезення не здобуто, як і даних про отримання ним прибутків. Вважає, що всупереч ст. 251 КУпАП, складений протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про отримання ОСОБА_1 доходу за перевезення пасажирів, а тому вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП є недоведеною.
-2-
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Судом першої інстанції надано вірну оцінку неявці особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був належним чином повідомленим судом першої інстанції про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, однак на її розгляд 09. 04. 2020 та 30. 04. 2020 не з`явився без поважних причин, реалізувавши таким чином свої процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП. При таких обставинах і відношенні особи до розгляду справи, розгляд судом справи у відсутності особи, не може вважатись порушенням її прав.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст.  245,  251,  252,  280 КУпАП, зобов`язаний всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, приймаючи рішення у справі щодо ОСОБА_1 , суд першої інстанції врахував вище зазначені вимоги, дав об`єктивну оцінку всім доказам, які є в матеріалах справи. Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №0011132 від 03. 02. 2020 та фототаблицею до нього, складеним провідним спеціалістом відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області Келемен І.Ю., згідно якого ОСОБА_1 03. 02. 2020 близько 07 год. 30 хв., в с. Барвінок Ужгородського району на транспортному засобі марки «Mercedes - Benz», н/з НОМЕР_1 , надавав послуги з перевезення пасажирів в кількості 10 чоловік, сполученням «Хуст-Ужгород», без одержання ліцензії, передбаченої п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Згідно направлення на перевірку № 010513 від 31. 01. 2020, ОСОБА_3 - провідний спеціаліст відділу державного контролю та нагляду за безпекою на наземному транспорті управління Укртрансінспекції в Закарпатській області разом із працівниками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , був направлений для проведення рейдової перевірки на автомобільну дорогу сполученням м. Ужгород - Ужгородський район, м. Мукачево - Мукачівський район, м. Виноградів - Виноградівський район, м. Берегово - Берегівський район, Київ - Чоп - 756 км + 800 м.
Диспозиція ч. 1ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за порушення особою порядку провадження господарської діяльності без державної реєстрації як субЙ`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Про легітимність здійснення підприємницької діяльності свідчить видане у встановленому порядку свідоцтво про державну реєстрацію встановленого зразка. Зайняття підприємницькою діяльністю особою, яка не отримала у встановленому порядку свідоцтво про державну реєстрацію або особою, свідоцтво про державну реєстрацію якої було скасовано у визначеному законодавством порядку, і є об`єктивною стороною правопорушення.

-3-

Статтею 6 частина 12 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України, підлягають державному контролю.  
Згідно ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт», встановлені зобов`язання, зокрема, ліцензування на автомобільному транспорті, спрямоване на визначення початкових і поточних умов надання послуг з перевезень пасажирів і небезпечних вантажів, а також найважливіших параметрів обслуговування споживачів.
Відповідно до  ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів, тощо. 
Тобто, з наведених вимог нормативно-правових актів та законів вбачається, що обов`язковою умовою належного перевезення пасажирів транспортним засобом є ліцензійний документ на право перевезення пасажирів, які ОСОБА_1 надані не були. Не надано таких доказів і апеляційному суду.
З огляду на матеріали справи про адміністративне правопорушення суддя, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП .
Посилання захисника - адвоката Доценка В.О. в апеляційній скарзі щодо порушення судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало нібито у неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.
Твердження захисника Доценка В.О. у апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не являється приватним підприємцем, перевозками пасажирів не займається, коштів за це не отримував, не спростовують зазначене в протоколі правопорушення та його відповідальність.
Із матеріалів справи також вбачається, що складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить посилання на місце, час і суть адміністративного правопорушення, посилання на нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності , тощо. 
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено даних, які б давали підстави вважати, що провідний спеціаліст відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області ОСОБА_3 був упереджений при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 , і що в нього були підстави фальсифікувати такий, - на такі дані не вказується як в апеляційній скарзі, так і під час розгляду справи апеляційним судом. Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що працівник Укртрансбезпеки у Закарпатській області ОСОБА_3 при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.
При оцінці зібраних по справі доказів, з урахуванням вище наведеного, апеляційний суд уважає, що вимоги КУпАП та інші нормативно-правові акти, при збиранні та фіксуванні таких, порушені не були.
При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку та вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП, а тому доводи наведені в апеляційній скарзі захисника про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необгрунтованими. 

-4-

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суддя врахував характер та ступінь адміністративного правопорушення, особу правопорушника та обставини справи й призначив останньому адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції вказаної статті, яке є справедливим і таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення .
Враховуючи викладене, судом першої інстанції було вжито всіх заходів, передбачених КУпАП, для з`ясування питання про наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні дій, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга захисника - адвоката Доценка В.О. задоволенню не підлягає. 
При прийнятті рішення також, ураховуються положення нормативно-правових актів про те, що сторони провадження в справах про адміністративні правопорушення є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності жодних доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги надано не було.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу захисника - адвоката Доценка В.О. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30. 04. 2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: