Ухвала

Іменем України
25 вересня 2020 року
м. Київ
Справа № 461/11173/13-к
Провадження № 51-7072 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника Фермерського господарства «Бурка В. В.» - ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 03  вересня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 30 вересня 2013 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР).
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою представника Фермерського господарства «Бурка В. В.» - ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 30 вересня 2013 року, оскільки вона подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій просить переглянути його в касаційному порядку, оскільки вважає, що воно постановлене з порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучену до неї копію судового рішення, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження ОСОБА_4 слід відмовити з огляду на наступне.
Згідно ч. 4 ст. 399 КПК Українисуддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК Україниухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Рішенням Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року № 4-р(II)/2020 визнано неконституційним положення ч. 3 ст. 307 КПК України в частині заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви.
Відповідно до ст. 91 Закону України від 13 липня 2017 року №2136-VIII «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням. Водночас відповідно до ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Тобто, раніше чинний закон перестає застосовуватись у кримінальному провадженні після набрання чинності новим законом. На відміну від кримінального (матеріального) закону, новий кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження. 
Як убачається зі змісту копії оскаржуваного судового рішення, не погоджуючись з ухвалою слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність прокурора, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, представник юридичної особи ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій просив, зокрема, вказану ухвалу слідчого судді скасувати. Суддя апеляційного суду, отримавши апеляційну скаргу на вказану ухвалу слідчого судді та вирішуючи питання про прийняття її до апеляційного розгляду, встановив що апеляційна скарга ОСОБА_4 подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку у зв`язку з чим, керуючись положеннями ч. 4 ст. 399 КПК України, відмовив у відкритті апеляційного оскарження.
Мотивуючи своє рішення суддя апеляційного суду, встановивши, що ухвала слідчого судді Галицького районного суду від 30 вересня 2013 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР постановлена до ухвалення Конституційним Судом України рішення від 17 червня 2020 року № 4-р(II)/2020, яким визнано положення ч. 3 ст. 307 КПК України такими, що не відповідають Конституції України(є неконституційними), обґрунтовано зазначив, що на час постановлення слідчим суддею ухвали 30 вересня 2013 року діяв закон, яким не була передбачена можливість оскарження вказаної ухвали слідчого судді. 
З такими висновками апеляційного суду погоджується і колегія суддів касаційного суду та вважає, що, оскільки ухвала слідчого судді Галицького районного суду від 30  вересня 2013 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, на час її винесення, тобто до ухвалення рішення Конституційного Суду України від 17  червня 2020 року № 4-р(II)/2020, не входила до переліку ч. 3 ст. 307 КПК України, то суддя апеляційного суду обґрунтовано прийшов до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді, згідно з нормами ст. 309 КПК України не підлягала оскарженню в апеляційному порядку, та прийняв законне, обґрунтоване, належно вмотивоване судове рішення.
Отже, колегія суддів касаційного суду вважає, що суд апеляційної інстанції, відмовивши у відкритті апеляційного провадження на вказану ухвалу слідчого судді, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи, що обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_4 не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами провадження, а з касаційної скарги та доданої до неї копії судового рішення вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, тому колегія судів касаційного суду вважає, що у відкритті касаційного провадження ОСОБА_4 необхідно відмовити.
На підставі викладеного та керуючись положеннями п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника Фермерського господарства «Бурка В. В.» - ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 03  вересня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                              ОСОБА_3