ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" вересня 2020 р.           Справа№ 910/2315/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Тищенко А.І.
суддів:            Михальської Ю.Б. 
          Станіка С.Р. 
 
секретар судового засідання: Бендюг І.В.
за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 09.09.2020, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу 
Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго"
на ухвалу 
Господарського суду міста Києва
від 24.06.2020 (повний текст складено 30.06.2020)
у справі №910/2315/19 (суддя Трофименко Т.Ю.) 
за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго"
до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця"
про стягнення 239 481,90 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

У лютому 2019 року Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпроенерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" про стягнення штрафу в розмірі 239 481,90 грн. за порушення термінів доставки вантажу.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язання із своєчасної доставки до пункту призначення вантажу, прийнятого до перевезення за залізничними накладними, у зв`язку з чим останній повинен сплатити штраф на підставі статті 116 Статуту залізниць України.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.06.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2019, позовні вимоги задоволено. За рішенням суду присуджено до стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" 239 481,90 грн. штрафу за порушення термінів доставки вантажу.
Постановою Верховного Суду від 14.04.2020 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" задоволено, рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2019 у справі № 910/2315/19 скасовано, справу № 910/2315/19 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та його мотиви 

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 у справі №910/2315/19 позов Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" про стягнення штрафу у розмірі 239    481, 90 грн. залишено без розгляду.
Суд першої інстанції з посиланням на пункт 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України виходив з того, що позивач (його представники) у судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів 

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпроенерго" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить ухвалу скасувати, та направити справу для подальшого розгляду судом першої інстанції.
В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на введення карантину по усій території України, у зв`язку з чим позивач вважає неявку свого представника на підготовче засідання обґрунтованою, крім того, суд про це було повідомлено, а саме, 26.05.2020 на електронну пошту суду від позивача направлялось клопотання про відкладення розгляду справи. 

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти пояснень відповідача

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було надано відзиву на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції, відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Явка представників у судове засідання 

В судові засідання представники позивача та відповідачів не з`являлись, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, що містяться в матеріалах справи.
Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи ( його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).
Застосовуючи згідно статті 3 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»(«Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»). 
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників позивача та відповідачів, оскільки вони не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається з матеріалів справи, у лютому 2019 року Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпроенерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" про стягнення штрафу в розмірі 239 481,90 грн. за порушення термінів доставки вантажу.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язання із своєчасної доставки до пункту призначення вантажу, прийнятого до перевезення за залізничними накладними, у зв`язку з чим останній повинен сплатити штраф на підставі статті 116 Статуту залізниць України.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.06.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2019, позовні вимоги задоволено. За рішенням суду присуджено до стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" 239 481,90 грн. штрафу за порушення термінів доставки вантажу.
Постановою Верховного Суду від 14.04.2020 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" задоволено, рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2019 у справі № 910/2315/19 скасовано, справу № 910/2315/19 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 у справі №910/2315/19 позов Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" про стягнення штрафу у розмірі 239    481, 90 грн. залишено без розгляду.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Імперативними приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Предметом апеляційного перегляду у даній справі є питання щодо наявності підстав для залишення без розгляду позову Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" про стягнення штрафу в розмірі 239 481,90 грн. за порушення термінів доставки вантажу.
Як вбачається з матеріалів справи, після направлення справи на новий розгляд, ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2020 прийнято справу № 910/2315/19 до свого провадження, підготовче засідання у справі призначено на 27.05.2020.
26.05.2020 на електронну пошту суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи на строк дії карантину.
У підготовче засідання 27.05.2020 представники сторін не з`явилися, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 відкладено підготовче засідання на 24.06.2020, викликано у підготовче засідання учасників справи.
23.06.2020 на електронну пошту від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Представники сторін у судове засідання 24.06.2020 не з`явились.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 у справі №910/2315/19 позов Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" про стягнення штрафу у розмірі 239    481, 90 грн. залишено без розгляду.
Відповідно до частини 4 статті 202 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
За приписами пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.
Тобто, з наведених норм законодавства вбачається, що неявка позивача (його представника) та неповідомлення про причини такої неявки є самостійною та достатньою підставою для залишення позову без розгляду, а норми законодавства не передбачають необхідності у повторності або систематичності невчинення позивачем (його представником) таких дій.
Наведене підтверджується і змістом частин 1, 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, якими не передбачено такої підстави для відкладення судового засідання як неявка представника позивача та неповідомлення ним поважних причин неявки.
Аналізуючи зміст наведених норм процесуального закону, слід зазначити, що обов`язковими умовами для застосування передбачених ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.
Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
В даному випадку у разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами ст.ст. 202, 226 ГПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності. 
При цьому у разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд відповідно до вимог ст.ст. 120, 121 ГПК України може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання. 
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
У випадку, якщо позивач має намір взяти участь у судовому засіданні, однак не має можливості взяти участь у першому засіданні, він має повідомити суд про причини неявки і у випадку визнання таких причин поважними, суд може відкласти розгляд справи. 
Слід зазначити, що ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України не передбачають вимоги, що для залишення позову без розгляду позивач має не з`явитися у судове засідання саме у зв`язку з визнанням судом його явки обов`язковою та викликом до суду.
(Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2020 у справі №910/16972/19).
Колегією суддів встановлено, що представник позивача у підготовче судове засідання 27.05.2020 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.
При цьому, позивач ухвалу суду від 27.04.2020 про прийняття справи до провадження та призначення попереднього судового засідання отримав 07.05.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (том 2, а.с. 47).
У апеляційній скарзі позивач наголошує на тому, що 26.05.2020 направляв на електронну адресу суду inbox@ki.arbitr.gov.ua клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 27.05.2020 о 10:00 год., на підтвердження чого надано копію роздруківки з електронної пошти (додаток №2 до апеляційної скарги).
Разом з тим, дослідивши даний доказ, колегія суддів дійшла до висновку, що він не є належним доказом направлення клопотання про відкладення розгляду справи на адресу суду, оскільки у графі «відстеження» та «доставка» значиться, що дане клопотання не доставлено на електронну пошту inbox@ki.arbitr.gov.ua. Крім того, відсутні відомості щодо накладення на клопотання електронного цифрового підпису.
Водночас, слід зауважити, що попереднє судове засідання 27.05.2020 не відбулось у зв`язку з неявкою представників сторін та було відкладено на 24.06.2020.
У судове засідання 24.06.2020 представник позивача повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не подавав. 
Частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу встановлено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відтак, оскільки представник позивача у підготовчі судові засідання 27.05.2020 та 24.06.2020 не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи до початку судового засідання суду не надав, Господарським судом міста Києва було правомірно залишено позовну заяву Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" без розгляду з підстав, визначених пунктом 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України. 
ЄСПЛ у рішенні від 07 листопада 2017 року у справі "Sukhanov and Others v. Russia" (заяви №№ 56251/12, 23302/13, 53116/15) дійшов висновку, що присутність у судовому засіданні є правом, але не обов`язком позивача. 
Водночас у цьому випадку саме позивачем не дотримано порядку, передбаченого нормами ст.ст. 202, 226 ГПК України, лише за умов дотримання якого можливе виникнення у позивача права на розгляд справи за його відсутності.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач як учасник справи, який в силу норм статті 42 Господарського процесуального кодексу України зобов`язаний сприяти суду в своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, не був позбавлений права, у зв`язку з введенням карантинних заходів, заявити у відповідності до статті 197 Господарського процесуального кодексу України клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, у тому числі, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду від 24.06.2019 є обґрунтованою та постановлена відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.
У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи користуються рівними процесуальними правами. Учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи.
Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятої ухвали наведено місцевим судом, підстав для її скасування не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують викладених в ухвалі висновків.
Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 у справі №910/2315/19 обґрунтована, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для її скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 129, 255, 269, 270, 271, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, 276, статтями 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 у справі №910/2315/19 залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 у справі №910/2315/19 залишити без змін.
Матеріали справи № 910/2315/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено: 18.09.2020.

Головуючий суддя                                                            А.І. Тищенко 

Судді                                                                                Ю.Б. Михальська

                                                                                С.Р. Станік