Ухвала
 
07 липня 2020 року
м. Київ
справа № 289/371/13-ц
провадження № 61-9730ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 21 жовтня 2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 06 квітня 
2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя 
особа - Державна міграційна служба Радомишльського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття фізичної особи з реєстрації місця проживання; за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , Радомишльської міської ради, третя особа - ОСОБА_5 , про визнання державного акта на право власності на земельну ділянку повністю недійсним, договорів дарування частково недійсними та визнання права власності,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Державна міграційна служба Радомишльського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області (далі - ДМС Радомишльського РВ УМВС України в Житомирській області), про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття фізичної особи з реєстрації місця проживання.
У квітні 2013 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , Радомишльської міської ради, третя особа - ОСОБА_5 , про визнання державного акта на право власності на земельну ділянку повністю недійсним, договорів дарування частково недійсними та визнання права власності.
Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області 
від 21 жовтня 2013 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено частково.
Визнано частково недійсним договір дарування житлового будинку 
АДРЕСА_1 , укладений 
10 грудня 2012 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Камінською Л. В. 10 грудня 2012 року, реєстровий номер 3287, у 1/8 частині житлового будинку.
Визнано частково недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,715 га, що розташована на АДРЕСА_1 , укладений 10 грудня 2012 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Камінською Л. В., реєстровий № 3290, 
у 1/8 частині земельної ділянки.
Визнано недійсним державний акт на земельну ділянку серії ЯМ № 740326. виданий Радомишльською міською радою на ім`я ОСОБА_4 на підставі рішення від 24 травня 2012 року № 310 і зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 
за № 182500003195.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/16 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та на 1/16 частину земельної ділянки для обслуговування будинку за цією ж адресою.
Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/16 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та на 1/16 частину земельної ділянки для обслуговування будинку за цією ж адресою.
У задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, 
ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 06 квітня 2020 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою 
ОСОБА_1 на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 21 жовтня 2013 року відмовлено на підставі пункту 3 частини першої статті 358 ЦПК України.
У липні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 21 жовтня 2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 06 квітня 2020 року.
Разом з тим, з матеріалів поданої касаційної скарги вбачається, що оскаржуване рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 21 жовтня 2013 року апеляційним судом по суті не переглядалася.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Враховуючи зазначене, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 21 жовтня 2013 року на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України, згідно з якою суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Разом з тим, касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 06 квітня 2020 року слід залишити без руху з огляду на зазначене.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Житомирського апеляційного суду від 06 квітня 2020 року з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин. Скаржник посилається на обставини, якими було зумовлено пропуск строку, а саме у зв`язку із введенням карантину. 
Відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.
Згідно з частинами другою, третьою статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, наявні підстави для його поновлення.
Разом з тим, касаційна скарга на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 06 квітня 2020 року не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою справляється судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
ОСОБА_1 слід сплатити суму судового збору у розмірі 420,40 грн, за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, який має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів ? УК у Печерському район/Печерський район/22030102; код ЄДРПОУ - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007; призначення платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393, 389 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Державна міграційна служба Радомишльського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття фізичної особи з реєстрації місця проживання; за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , Радомишльської міської ради, третя особа - ОСОБА_5 , про визнання державного акта на право власності на земельну ділянку повністю недійсним, договорів дарування частково недійсними та визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 21 жовтня 2013 року відмовити.
Клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Житомирського апеляційного суду від 06 квітня 2020 року.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 06 квітня 2020 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                 І. М. Фаловська
А. І. Грушицький
І. В. Литвиненко