ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
Іменем України

15 вересня 2020 року

м.Харків

   справа № 953/8288/20
провадження №22-ц/818/3853/20

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач  ОСОБА_1 ,

відповідачі Приватний виконавцяець  виконавчого округу  в Харківській  області Кудряшов  Дмитро Вячеславович, Державне підприємство  «СЕТАМ»,  Товариство з обмеженою відповідальністю  «Акваклад»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою представника позивача ОСОБА_1  – ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом  ОСОБА_1  до Приватного виконавця  виконавчого  округу  в  Харківській  області  Кудряшова  Дмитра   Вячеславовича, Державного підприємства «СЕТАМ», Товариства з обмеженою відповідальністю  «Акваклад» про визнання недійсним електронних торгів, скасування рішення приватного нотаріуса про видачу свідоцтва та реєстрацію права власності за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Акваклад» на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 29 травня 2020 року, постановлену під головуванням судді Колесник С.А., в місті Харкові, -
в с т а н о в и в :
У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приватного виконавця  виконавчого округу  в Харківській  області Кудряшова  Дмитра Вячеславовича, Державного підприємства  «СЕТАМ», Товариства з обмеженою відповідальністю  «Акваклад» про  визнання недійсним  електронних торгів,  скасування рішення  приватного нотаріуса  про видачу свідоцтва та реєстрацію права власності.
Разом з позовною заявою представником позивача ОСОБА_1  – ОСОБА_2 подана заява про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом: - заборони відповідачу по справі, органам та суб`єктам державної реєстрації прав Міністерства юстиції України, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, а саме вчиняти дії щодо відчуження, надання права користування, накладення заборон, передання в заставу (іпотеку), інших речових прав на житловий будинок літ. «А-2» загальною площею 298,9 кв. м з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 до розгляду даної справи по суті та набрання судовим рішенням законної сили; - накладення арешту на житловий будинок літ. «А-2» загальною площею 298,9 кв. м з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 до розгляду даної справи по суті та набрання судовим рішенням законної сили; - накладення заборони будь-якого проникнення і вселення ТОВ «Акваклад» в особі його директора, засновника чи будь-яким іншим особам, у тому числі їх представників до житлового будинку літ. «А-2» загальною площею 298,9 кв. м з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 до розгляду даної справи по суті та набрання судовим рішенням законної сили. 
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29 травня 2020 року заяву представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Мирось С.В. про забезпечення позову задоволено. Заборонено органам та суб`єктам державної реєстрації прав Міністерства юстиції України, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, а саме вчиняти дії щодо відчуження, надання права користування, накладення заборон, передання в заставу (іпотеку), інших речових прав на житловий будинок літ. «А-2» загальною площею 298,9 кв. м з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 до розгляду даної справи по суті та набрання судовим рішенням законної сили. Накладено арешт на житловий будинок літ. «А-2» загальною площею 298,9 кв. м з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 до розгляду даної справи по суті та набрання судовим рішенням законної сили. Заборонено будь-яке проникнення і вселення ТОВ «Акваклад» в особі його директора, засновника чи будь-яким іншим особам, у т.ч. їх представників до житлового будинку літ. «А-2» загальною площею 298,9 кв. м з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 до розгляду даної справи по суті та набрання судовим рішенням законної сили. 
В апеляційній скарзі ТОВ «Акваклад» просить скасувати ухвалу суду від 29.05.2020 року ухвалити нову, якою у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що ТОВ «Акваклад» є власником житлового будинку літ. загальною площею 298.9 кв.м з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 на підставі протоколу електронних торгів №476328 від 22.04.2020 року про продаж житлового будинку, проведені ДП «Сетам» в рамках виконавчого провадження №60896392 від 16.12.2019 року та Свідоцтва від 27.04.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №1539 виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю.. Вважає, що оскаржувана ухвала обмежує можливість господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджуватися власним майном, тобто порушують його конституційне право на приватну власність.
Представник позивача ОСОБА_1  – ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якій просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанцції залишити без змін.
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Задовольняючи заяву про забезпечення позову в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову у заявлений позивачем спосіб може зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.
Проте такий висновок суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.
Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).
За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.
Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.
Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Тобто, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
Отже, вжиття заходів забезпечення позову має бути співмірними з заявленими позовними вимогами.
Судом встановлено, що предметом спірних правовідносин є визнання недійсним електронних торгів, скасування рішення приватного нотаріуса про видачу свідоцтва та реєстрацію права власності.
Як на підставу заявлених вимог, представник позивача ОСОБА_1  –  ОСОБА_2  посилався на незаконність реалізації через електронні торги належного на праві власності позивачу нерухомого майна, що було проведено приватним виконавцем виконавчого округу в Харківській області Кудряшовим Д.В. в рамках виконавчого провадження №60896392, відкритого 16.12.2019 року. Вважає, що існує ризик того, що ТОВ «Акваклад», як теперішній власник вказаного об`єкта нерухомості, може вжити заходів щодо його відчуження на користь третіх осіб, що унеможливить або зможе значною мірою ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Зазначає, що запобігти даним обставинам можливо лише у спосіб, про який просить у заяві про забезпечення позову. 
Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.
Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Враховуючи предмет спору, а також те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, - колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для забезпечення позову шляхом заборони відчуження спірного житлового будинку літ. «А-2» загальною площею 298,9 кв. м з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .
Разом з цим колегія суддів вважає, що застосування інших вимог заяви про забезпечення позову в даному випадку є недоцільним, оскільки вони не є співмірними заявленим позовним вимогам, порушують права власника на користування та володіння належним йому майном.
Матеріали справи не містять доказів що незабезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, унеможливить виконання рішення суду.
Заборона будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо об`єкта нерухомого майна фактично свідчать про безпідставне звуження судом першої інстанції прав власника в розумінні положень ст. 319 ЦК України.
Заборона відчуження житлового будинку літ. «А-2» загальною площею 298,9 кв. м з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , який належить ТОВ «Акваклад» на праві приватної власності, унеможливить зміну власника спірного об`єкта до моменту закінчення розгляду справи, що, у свою чергу, відповідає меті забезпечення позову.
Доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що співмірним, необхідним і достатнім заходом забезпечення позову у спірних правовідносинах є вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження житлового будинку літ. «А-2» загальною площею 298,9 кв. м з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . Підстав для застосування інших заходів забезпечення позову колегія суддів не вбачає.
За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає зміні, а заява представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Мирось С.В. про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Товариства з  обмеженою відповідальністю  «Акваклад» -задовольнити частково.
Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 29 травня 2020 року – змінити.
Заяву представника позивача ОСОБА_1  – адвоката Мирось Сергія Васильовича про забезпечення позову - задовольнити частково. 
Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження житлового будинку літ. «А-2» загальною площею 298,9 кв.м з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 до розгляду даної справи по суті та набрання судовим рішенням законної сили. 
В іншій частині у задоволенні заяви – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді:       С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повний текст судового рішення виготовлено 16.09.2020 року.