П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 року
м. Рівне

Справа № 570/5564/18
Провадження № 22-ц/4815/137/20

Головуючий у Рівненському районному суді:
суддя Красовський О.О.
Рішення суду першої інстанції (вступна і резолютивна частини)
проголошено об 11год. 28 хв. 31.10.2019 
у м. Рівне Рівненської області 
Повний текст рішення складено: 05.11.2019

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справі:
головуючий: суддя Хилевич С.В.
судді: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.
секретар судового засідання: Пиляй І.С.

учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ;
відповідач - ОСОБА_2 ;

представники учасників справи:
позивача - адвокат ОСОБА_3 ;
відповідача - адвокат Жуковський Олег Васильович;

за участі: ОСОБА_1 та представників сторін, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Жуковського Олега Васильовича на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 31 жовтня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування записів щодо державної реєстрації права власності,
в с т а н о в и в:
У листопаді 2018 року в суд звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки, кадастровий номер: 5624687400:02:007:0110, площею 0, 770 га у с. Обарів Рівненського району Рівненської області з чужого незаконного володіння відповідача. Мотивуючи вимоги, вказувала про те, що 22 вересня 2017 року відбулися загальні збори учасників з приводу створення Товариства з обмеженою відповідальністю "Будкомфорт-Лайн" (далі - ТОВ "Будкомфорт-Лайн"), за наслідками чого у статутний фонд товариства, зокрема було внесено земельну ділянку з кадастровим номером 5624687400:02:007:0110, площею 0, 770 га, у с. Обарів Рівненського району Рівненської області, яка належить позивачу. ОСОБА_1 переконувала, що участі у зборах не брала, а від її імені діяв ОСОБА_4 , який на підставі довіреності від 18 лютого 2015 року передав до статутного фонду ТОВ "Будкомфорт-Лайн" спірну земельну ділянку. Однак довіреність не надавала таких повноважень ОСОБА_4 , а поготів, її було скасовано ще до загальних зборів.
В подальшому державним реєстратором було вчинено реєстраційну дію щодо реєстрації ТОВ "Будкомфорт-Лайн" і відчужено земельну ділянку на користь ОСОБА_2 , чим позбавлено позивача права власності на земельну ділянку. 
Рівненським апеляційним господарським судом 17 вересня 2018 року було визнано недійсним рішення загальних зборів засновників ТОВ "Будкомфорт-Лайн", оформленого протоколом №1 від 22 вересня 2017 року. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 збільшила розмір позову, включивши також і вимоги про скасування записів про державну реєстрацію права власності ТОВ "Будкомфорт-Лайн" за №22556346 від 25 вересня 2017 року та ОСОБА_2 за №22604722 від 29 вересня 2017 року на спірну земельну ділянку. 
Рішенням Рівненського районного суду від 31 жовтня 2019 року зазначений позов задоволено.
Скасовано запис про державну реєстрацію права власності ТОВ "Будкомфорт-Лайн" за №22556346 від 25 вересня 2017 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5624687400:02:007:0110, площею 0, 770 га, у с. Обарів Рівненського району Рівненської області.
Скасовано запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 за №22604722 від 29 вересня 2017 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5624687400:02:007:0110, площею 0, 770 га, у с. Обарів Рівненського району Рівненської області.
Витребувано земельну ділянку з кадастровим номером 5624687400:02:007:0110, площею 0, 770 га, у с. Обарів Рівненського району Рівненської області з чужого незаконного володіння відповідача.
Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 825, 60 гривень судового збору.
У поданій через свого представника - адвоката Жуковського О.В. апеляційній скарзі відповідач, вважаючи оскаржуване рішення незаконним і необґрунтованим, фактично покликався на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
На її обґрунтування вказувалося про помилковість розгляду справи судом у порядку спрощеного позовного провадження, оскільки позивач, змінивши предмет позову, змінила і спосіб захисту. Тобто дану справу не можна віднести до категорії малозначних.
Вважає, що вирішивши справу в частині вимог про скасування запису щодо державної реєстрації прав власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5624687400:02:007:0110, площею 0, 770 га, у с. Обарів Рівненського району Рівненської області, суд повинен був встановити, що позов пред`явлено до неналежного відповідача. Це стосується заявлення вимог до ОСОБА_2 , яка не має у цивільному процесі самостійної процесуальної дієздатності щодо позову у цій частині, а може виступати відповідачем у разі висунення до неї позовних вимог. Позивач же визначила відповідачем саме ОСОБА_2 , адже визначення відповідача, предмета та підстав спору є її правом. Натомість установлення належності відповідача і обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується при розгляді справи.
Хибність застосування норм матеріального права полягає у застосуванні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" і постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1141, які не регулюють спірних відносин. На думку заявника, скасування записів Державного реєстру прав здійснюється за заявою особи, заінтересованої у скасуванні відповідних записів, тобто необхідно було залучити до участі у справі суб`єкта державної реєстрації прав, а саме приватного нотаріуса Рівненського нотаріального округу Наумець Л.К. При цьому позивачем не було надано будь-яких доказів того, що вона зверталася до державного реєстратора з заявою про скасування записів чи доказів про відмову в державній реєстрації на підставі рішення суду у справі №918/13/18, на яку ОСОБА_1 посилається як на підставу своїх вимог.
Заявник переконує, що суд зі своєї ініціативи визнав позивача власником спірного майна, мотивуючи це статутом юридичної особи, щодо якої скасована державна реєстрація з 14 травня 2019 року. Не погоджуючись з твердженнями суду, вказує про відсутність будь-яких правовстановлюючих документів на підтвердження права власності на земельну ділянку.
Зазначалося, що при вирішенні питання про відкриття провадження у справі суд був зобов`язаний залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 , оскільки позивачем не вказано ціни позову, а позовна заява не містить доказів про вартість спірного майна. Крім того, не оплачено дві додаткові вимоги немайнового характеру.
Вважає, що саме по собі покликання суду на судове рішення у справі №918/13/18 не створює преюдиційності обставин, що встановлені судовим рішенням у цій справі, адже відповідач не брала участі у ній. Тобто ці обставини не мають обов`язкової сили для осіб, які не брали участі у справі, а в загальному порядку вони можуть бути спростовані цією особою. Тому правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Більше того, рішенням апеляційного суду у справі №918/13/18 визнано недійсним рішення загальних зборів засновників ТОВ "Будкомфорт-Лайн" від 22 вересня 2017 року, внаслідок чого скасовано запис №16081020000013719 від 25 вересня 2017 року про державну реєстрацію ТОВ "Будкомфорт-Лайн". Однак не враховано, що ОСОБА_2 не є засновником товариства, не є особою, що перебуває у будь-яких юридичних відносинах з ТОВ "Будкомфорт-Лайн", а при розгляді справи не вирішувалося будь-яке з питань, зокрема про набуття, відчуження, внесення, скасування записів до державних реєстрів тощо.
Стверджує про те, що позовна заява не містить посилань про те, які саме права чи законні інтереси позивача були порушені відповідачем, відповідно до якої норми права вона вимагає позбавити права власності ОСОБА_2 і на підставі якої норми до останньої може бути застосовано такий рівень відповідальності як позбавлення речового права.
З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове - про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування записів щодо державної реєстрації права власності. 
У поданому відзиві представник позивача - адвокат Щербяк Ю.В., вважаючи оскаржуване рішення законним і обґрунтованим, просила залишити його без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити. При цьому посилалася на безпідставність тверджень щодо помилковості розгляду справи у спрощеному позовному провадженні (ч. 1 ст. 277, ч.ч. 2, 3, ст. 284 ЦПК України). Не згодна і з аргументами про неналежність відповідача, адже суперечать правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, що міститься у постанові від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16. 
Вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про хибне застосування норм матеріального права, оскільки правила ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на майно" чітко вказують про правильність регулювання спірних правовідносин цією правовою нормою. Помилковими є і посилання про відсутність правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку, позаяк відбулося рейдерське захоплення цілісного майнового комплексу по АДРЕСА_1 , де знаходилася уся необхідна документація.
Окрім цього, неправильними є і доводи заявника про неможливість застосування рішення Рівненського апеляційного суду у справі №918/13/18 як преюдиційного тому, що ОСОБА_2 не брала участі у розгляді цієї справи. Їх помилковість полягає у тому, що вони не відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 03 липня 2019 року у справі 128/2526/16-ц.
Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи й заперечення сторін, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.
Задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції правильно виходив із доведеності та обґрунтованості позову, оскільки ОСОБА_1 , будучи власником земельної ділянки, була позбавлена права власності на цей об`єкт нерухомості через дії уповноваженого на підставі довіреності ОСОБА_4 , однак не були передбачені нею. Зазначені дії ОСОБА_4 потягли за собою передачу земельної ділянки з кадастровим номером 5624687400:02:007:0110, площею 0, 770 га, у с. Обарів Рівненського району Рівненської області до статусного фонду ТОВ "Будкомфорт-Лайн", а в подальшому і відчуження її шляхом укладення договору купівлі-продажу на користь ОСОБА_2 .
Як з`ясовано судом, 22 вересня 2017 року відбулися загальні збори учасників щодо створення ТОВ "Будкомфорт-Лайн", що сторонами не заперечується і засвідчено протокольно оформленим рішенням №1. Відповідно до його змісту ОСОБА_1 є одним із засновників товариства, однак особисто участі у проведенні зборів не брала. Від її імені участь у зборах брала уповноважена на підставі довіреності від 18 лютого 2015 року, реєстраційний №600, серія та номер: НОМЕР_1 , що видана приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Філюк В.М., особа - ОСОБА_4 . Останнім же і було підписано всі документи про створення ТОВ "Будкомфорт-Лайн".
29 вересня 2017 року між ТОВ "Будкомфорт-Лайн" та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого відповідач придбала у товариства земельну ділянку з кадастровим номером 5624687400:02:007:0110, площею 0, 770 га, у с. Обарів Рівненського району Рівненської області, яка була передана ОСОБА_4 до статутного фонду як об`єкт права власності ОСОБА_1 Договір посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Наумець Л.К. і зареєстрований у Реєстрі за №131.
17 вересня 2018 року Рівненським апеляційним господарським судом у справі №918/13/18 прийнято постанову, що набрала законної сили, якою визнано недійсним рішення загальних зборів засновників ТОВ "Будкомфорт-Лайн", оформленого протоколом №1 від 22 вересня 2017 року, і зобов`язано комунальне підприємство "Реєстраційний офіс" Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області скасувати запис №16081020000013719 від 25.09.2017 про державну реєстрацію ТОВ "Будкомфорт-Лайн" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. 
Зі змісту мотивувальної частини цієї постанови вбачається, що 23 вересня 2017 року ОСОБА_1 подала приватному нотаріусу Рівненського міського нотаріального округу Круліковській О.А. заяву про скасування довіреності від 18 лютого 2015 року на представництво її інтересів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 29 вересня 2017 року ОСОБА_4 ознайомився із заявою про скасування довіреності від 18 лютого 2015 року, про що на зворотньому боці заяви зроблено відповідну відмітку. 
Оскільки відсутні докази про узгодження повіреного з довірителем, як власником майна, оцінки вартості об`єктів нерухомого майна ОСОБА_1 , а також довіреність не містила умов щодо надання ОСОБА_4 прав на відчуження майна, прав на визначення вартості відчужуваного майна і надання повноважень діяти в інтересах довірителя з метою набуття корпоративних прав, тому апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність волевиявлення довірителя на вчинення вказаних дій представником.
Щодо вимоги про зобов`язання комунального підприємства "Реєстраційний офіс" Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області скасувати запис №16081020000013719 від 25.09.2017 про державну реєстрацію ТОВ "Будкомфорт-Лайн" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, то позов у цій частині задоволено з огляду на її похідний характер від основної. 
Згідно із ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
При вирішенні спірних відносин судом було з`ясовано, що судове рішення апеляційного господарського суду в частині скасування державної реєстрації ТОВ "Будкомфорт-Лайн" є виконаним, про що внесено відповідні записи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. 
Тобто товариство є припиненим і не може породжувати, змінювати чи анулювати цивільні права і обов`язки. 
При цьому, як правильно зазначав суд, чинними залишилися записи про право власності на спірну земельну ділянку, що формально вказують на ТОВ "Будкомфорт-Лайн" як попереднього власника та відповідача як власника останнього.
Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно" у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
За таких обставин обґрунтованими є висновки про скасування запису щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5624687400:02:007:0110, площею 0, 770 га, у с. Обарів Рівненського району Рівненської області про державну реєстрацію права власності ТОВ "Будкомфорт-Лайн" за №22556346 від 25 вересня 2017 року та запису про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 за №22604722 від 29 вересня 2017 року.
Як вказав суд попередньої інстанції, з чим погоджується і колегія суддів, власник майна може витребувати належне йому майно, що вибуло з володіння поза його волею, від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх правочинів щодо спірного майна недійсними.
Норми статей 387, 388 ЦК України вказують про право власника витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:
1.)було загублене власником або особою, які він передав майно у володіння;
2.)було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;
3.)вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Верховний Суд у своїй постанові від 03 липня 2019 року у справі №128/2526/16-ц висловив правову позицію, за якою, розглядаючи спори щодо витребування майна з чужого незаконного володіння, суди повинні мати на увазі, що у позові про витребування майна може бути відмовлено лише з підстав, зазначених у статті 388 ЦК України, а також під час розгляду спорів про витребування майна мають установити всі юридичні факти, визначені статтями 387 та 388 ЦК України, зокрема чи набуто майно з відповідних правових підстав, чи є підстави набуття майна законними, чи є набувач майна добросовісним набувачем тощо. У разі встановлення, що відповідач є добросовісним набувачем, суд повинен установити, чи вибуло майно з володіння власника поза його волею або було продане в порядку виконання судових рішень.
Оскільки державний акт на право приватної власності, виготовлений та виданий на ім`я продавця, було визнано недійсним, а спірна земельна ділянка вибула з володіння позивача поза її волею, Верховний Суд визнав обґрунтованим висновок суду першої інстанції про витребування земельної ділянки.
Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Повно і правильно з`ясувавши обставини справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності та встановивши, що при вирішенні спірних правовідносин до застосування підлягають норми матеріального права, на застосуванні яких наполягала позивач, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов, скасувавши записи про державну реєстрацію права власності і витребувавши майно з чужого незаконного володіння.
Щодо доводів апеляційної скарги про необхідність залучення до участі у справі ТОВ "Будкомфорт-Лайн", то вони спростовуються правильністю висновків суду попередньої інстанції про припинення цієї юридичної особи, а також тим, що припинення товариства відбулося без правонаступництва.
Не заслуговують на увагу і аргументи заявника про неналежність ОСОБА_2 як відповідача у справі, адже саме нею, як останнім набувачем, порушується право власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Не може погодитися колегія суддів і з твердженнями апеляційної скарги про порушення норм процесуального права при розгляді справи.
Так, згідно із абз. другим ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Окрім викладеного, чіткий і вичерпний перелік випадків, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового, наведено у ч. 3 ст. 376 ЦПК України.
Між тим, будь-яких доказів про існування таких процесуально-правових дефектів, що спонукали би до хибного розв`язання спірних правовідносин, чи інших обставин, які є обов`язковим мотивом для унеможливлення законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, заявником зазначено не було, матеріали справи не містять, а апеляційним судом здобуто не було.
Спростовуються наявністю вказівки у Статуті ТОВ "Будкомфорт-Лайн та постанові Рівненського апеляційного господарського суду від 17 вересня 2018 року твердження автора апеляційної скарги про відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку. 
Решта доводів апеляційної скарги також визнаються колегією суддів необґрунтованими і спростовуються правильністю висновків суду.
Підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права при ухваленні оскаржуваного рішення.
Справедливість, добросовісність та розумність згідно із пунктом 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).
Судовий збір, що понесений відповідачем при поданні апеляційної скарги, відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно віднести на його ж рахунок.
Керуючись ст. 374-375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Жуковського Олега Васильовича залишити без задоволення, а рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 31 жовтня 2019 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:                                                                       С.В.Хилевич

Судді:                                                                                               С.О.Гордійчук

                                                                               Н.М.Ковальчук

Повний текст постанови складено: 24.06.2020