КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА[1]
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М. за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника Вітер С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 15 травня 2020 року, -
                                                                                          
                                             ВСТАНОВИЛА:
Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 15 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Судом першої інстанції встановлено, що 06.03.2020 року о 17год. 44 хв. водій  ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Мітсубіші», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в м. Києві по вул. Шевченка, 196 (Жуляни), з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови.Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, тобто порушиввимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 15 травня 2020 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, обґрунтовуючи тим, що обставини справи не відповідають дійсності; апелянт наполягає, що працівники поліції зупинили його транспортний засіб безпідставно, пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою тесту «Драгер» працівники поліції йму не пропонували, а відтак, він не відмовлявся від нього, також наполягав, що за самозверненням у лікаря-нарколога пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат якого негативний.
Вислухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , його захисника Вітер С.В., вивчивши адміністративні матеріали, дослідивши докази, у тому числі відеозапис, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що працівники поліції безпідставно зупинили його, під час спілкування вони запропонували йому пройти огляд, на стан алкогольного сп`яніння, він відмовився, оскільки поспішав на роботу і не міг поїхати в медичний заклад з працівниками поліції; однак за самозверненням пройшов огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, результат якого був негативний.
Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 за № 071224 від 06.03.2020року о 17 год. 44 хв. водій  ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Мітсубіші», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в м. Києві по вул. Шевченка, 196 (Жуляни), з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння  ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Як убачається із дослідженого у суді апеляційної інстанції відеозапису, працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його права, наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та неодноразово, протягом тривалого часу у присутності двох свідків пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Однак ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку.
Обставини, зафіксовані на відео, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими поясненнями свідків про те, що в їх присутності  ОСОБА_1 відмовився у встановленому Законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп`яніння. 
Доводи апелянта про те, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить довідка, яка міститься в матеріалах справи, не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому Законом порядку, що ч. 1 ст. 130 КУпАП визначений як самостійний склад правопорушення, за що і складено на нього протокол про адміністративне правопорушення.
Досліджені апеляційним судом докази є належними доказами у розумінні                ст. 252 КУпАП та у своїй сукупності доводять винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Отже, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належним чином вмотивувавши своє рішення.
В рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка полодіє чи керує автомобілем, підлягає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Обґрунтованих доводів, які стали би безумовними підставами для закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено такихпорушень, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого рішення. 
Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -
 
ПОСТАНОВИЛА:
Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 15 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

                Суддя
Київського апеляційногосуду                                                                   О.М. Сітайло

Справа № 33/824/2337/2020 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП                  Головуючий суддя у 1-й інстанції: Горбатовська С.А.
                                                                                                                     Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.