Ухвала
 
30 липня 2020 року
м. Київ
справа № 336/7726/18
провадження № 61-10758ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 18 грудня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 01 липня 2020 року 
у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення, відшкодування моральної шкоди; за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_1 , про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні недобудованим житловим будинком шляхом визнання осіб, такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2016 року  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення, відшкодування моральної шкоди.
У березні 2019 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_1 , про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні недобудованим житловим будинком шляхом визнання осіб, такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 18 грудня 2019 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено частково.
Вселено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у незавершений будівництвом житловий будинок АДРЕСА_1 .
Позов ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 25 000 грн у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.
У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 01 липня 2020 року рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 18 грудня 2019 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди та судового збору на суму 253,40 грн скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні цих позовних вимог відмовлено.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У липні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
 ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 18 грудня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду 
від 01 липня 2020 року.
Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
У касаційній скарзі заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку) як на підставу оскарження судового рішення. Зокрема, заявник у касаційній скарзі зазначає, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях не врахували висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 302/824/16-ц (провадження № 61-14064св19); Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 200/22329/14-ц (провадження № 14-483цс19); Верховного Суду від 18 лютого 2020 року у справі № 2-1885/2011 (провадження № 61-10167св18); від 04 березня 2020 року у справі № 127/15530/17 (провадження № 61-48805св18); від 06 квітня 2020 року у справі № 638/4159/17 (провадження № 61-44685св18); від 17 квітня 2020 року у справі № 2-7438/09 (провадження № 61-18815св19).
Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Крім того, у касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 до Верховного Суду подана касаційна скарга на судові рішення у цивільній справі № 336/4781/18, за якими ОСОБА_2 визнана власником Ѕ частини незавершеного будівництвом житлового будинку. Таким чином, позивачі за первісним позовом можуть звернутися з клопотанням про виконання рішення про вселення за відсутності остаточного вирішення спору у цій справі.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії..
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Заява (клопотання) про зупинення виконання судового рішення має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення, такими мотивами, зокрема може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.
З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Оскільки наведені у клопотанні ОСОБА_1 доводи є мотивованими, вони дають підстави для висновку про необхідність зупинення виконання рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 18 грудня 2019 року 
та постанови Запорізького апеляційного суду від 01 липня 2020 року 
до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
Керуючись статтею 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати з Шевченківського районного суду міста Запоріжжя цивільну справу № 336/7726/18 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення, відшкодування моральної шкоди; 
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_1 , про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні недобудованим житловим будинком шляхом визнання осіб, такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання судових рішень задовольнити.
Зупинити виконання рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 18 грудня 2019 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 01 липня 2020 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до них документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                І. М. Фаловська
А. І. Грушицький
І. В. Литвиненко