УХВАЛА

30 вересня 2020 року 
м. Київ
справа № 200/1560/20-а
адміністративне провадження № К/9901/24231/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача – Уханенка С.А.,
суддів – Кашпур О.В., Радишевської О.Р., 
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної прикордонної служби України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), за участю третіх осіб –  Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській області, Державної казначейської служби України, про визнання протиправними дій та відшкодування моральної шкоди, 
В С Т А Н О В И В:
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної прикордонної служби України (далі – ДПС України), Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі – Адміністрація ДПС України), Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) (далі – ОКПП «Київ» ДПС України), ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) (далі – Бердянський ПЗ), в якому просив визнати протиправними дії співробітників ДПС України щодо затримання позивача, його огляду та огляду багажу 11 серпня 2019 року у міжнародному пропускному прикордонному пункті в аеропорту «Бориспіль», 27 серпня 2019 року в аеропорту м. Запоріжжя, 01 вересня 2019 року в аеропорту м. Запоріжжя, 09 вересня 2019 року в аеропорту м. Бориспіль; стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України 5000,00 грн у відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року, в позові відмовлено.
18 вересня 2020 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права. Заявник просить переглянути справу на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, скасувати судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Предметом спору у цій справі є правомірність огляду позивача та його багажу за дорученням Головного управління Служби безпеки України в Донецькій і Луганській областях, виданого на підставі інформації про факти перетинання державного кордону України (у тому числі тимчасово окупованої території АР Крим та території проведення операції об`єднаних сил) особами, стосовно яких уповноваженими державними органами проводяться контррозвідувальні заходи; – огляд (із залученням у разі потреби службових осіб митних органів, що використовують власні технічні та спеціальні засоби) транспортного засобу, на якому прямує особа, та вантажів, що нею переміщуються через державний кордон (у тому числі тимчасово окупованої території АР Крим, а також непідконтрольних українським органам влади території Донецької та Луганської областей), з метою недопущення його незаконного перетинання, а також незаконного переміщення предметів і речовин, заборонених до вивезення і ввезення в Україну або щодо яких встановлений спеціальний порядок переміщення через державний кордон. Строк здійснення контролю – шість місяців.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Порядок розгляду справ за правилами спрощеного позовного провадження, визначений Главою 10 КАС України.
Так, частинами  першою – другою статті 257 КАС України установлено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно з частиною четвертою статті 257 КАС України такими винятками є справи у спорах: щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року справу віднесено до справ незначної складності та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.
Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судом касаційної інстанції не встановлено і заявником не зазначено.
Доводи касаційної скарги про помилковий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження є необґрунтованими, оскільки окрім загальних посилань на її складність, необхідність дослідження доказів, та заяву відповідача про її розгляд за загальними правилами, ОСОБА_1 не зазначив об`єктивних причин за яких зазначена справа не є справою незначної складності. Так, доводи касаційної скарги зводяться до тлумачення норм, порушення загальних принципів судочинства, переоцінки доказів та неповного з`ясування судами обставин справи, зокрема, щодо розгляду справи неповажним судом, відхилення клопотань позивача та встановлення фактів на підставі недопустимих доказів.
Разом з тим, згідно з інформацією Єдиного державного реєстру судових рішень (далі – ЄДРСР) ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 травня 2020 року розглянуто заяву Адміністрації ДПС України про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, яку суд визнав необґрунтованою та відхилив. Крім того, за інформацією ЄДРСР судом неодноразово постановлювалися ухвали про витребування доказів. 
Водночас, перевіряючи рішення суду першої інстанції та залишаючи його без змін, суд апеляційної інстанції перевірив доводи ОСОБА_1 про розгляд справи неповажним судом та відхилив їх з тих підстав, що у зв`язку з тим, що під час перевірки матеріалів справи було з`ясовано, що вона не містить жодного документу, що містять інформацію з обмеженим доступом, тому справу повернуто з Полтавського окружного адміністративного суду до Донецького окружного адміністративного суду та розподілено на загальних підставах. Відомості ЄДРС не містять інформації про те, що заявник скористався правом заявити відвід судді, який розглядав справу і у касаційній скарзі такі доводи відсутні. Крім того, у судовому рішенні суду апеляційної інстанції зазначено, що клопотання позивача про витребування доказів розглянуто та задоволено судом першої інстанції.
Інші доводи та аргументи ОСОБА_1 зводяться до тлумачення процесуальних норм, з посиланням на неповне з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій.
Верховний Суд звертає увагу, що пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачає можливість перегляду, в якості винятку, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції в разі помилкового віднесення справи до категорії справ  незначної складності, а не розгляд такої справи в порядку спрощеного провадження, як зазначив заявник касаційної скарги.
Розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження не свідчить про віднесення такої справи до категорії справ незначної складності, як помилково вважає заявник, а порушень судами правил, визначених частинами третьою, четвертою статті 12 КАС України, Верховним Судом не встановлено і заявник на такі не посилається.  
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, – на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України “Про судоустрій і статус суддів”.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи те, що заявником не викладено виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної прикордонної служби України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), за участю третіх осіб –  Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській області, Державної казначейської служби України, про визнання протиправними дій та відшкодування моральної шкоди відмовити.
2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                 С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    О.Р. Радишевська