УХВАЛА

09 вересня 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/15547/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Вронська Г.О. - головуюча, Губенко Н.М., Студенець В.І.

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва 
у складі судді Ягічева Н.І.
від 13.01.2020 та
на постанову Північного апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Козир Т.П., Агрикова О.В., Коробенко Г.П.
від 28.04.2020

за позовом Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод"
до Акціонерного товариства "Українська залізниця"
про стягнення 10 160,73 грн,

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог

1. 01 листопада 2019 року Приватне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду        міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - Відповідач) про стягнення 10160,73 грн штрафу за несвоєчасну доставку вагонів.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань за договором в частині своєчасної доставки вантажу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

2. Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.01.2020, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2020, позов задоволено повністю. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача 10160,73        штрафу та 1921,00 грн судового збору.

3. Судові рішення мотивовані наявністю підстав для стягнення з Відповідача штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у міжнародному залізничному вантажному сполученні по залізничній накладній на підставі Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи 

4. 05 червня 2020 року Відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2020 у справі №910/15547/19, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

5. Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій було порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки судів не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки позовна заява була подана передчасно, до закінчення встановленого строку відповіді на претензію.

6. Скаржник зазначає, що Угодою про міжнародне вантажне залізничне сполучення передбачено обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору, що виникає при міжнародному перевезенні вантажів залізницею, який не було дотримано Позивачем, а тому висновок про задоволення позовних вимог у цій справі є передчасним.

7. Також Скаржник звертає увагу, що перевезення здійснювалось залізницями України і Словацької Республіки, які несуть солідарну відповідальність з моменту прийому вантажу до перевезення на станції відправлення до моменту видачі вантажу на станції призначення, що виникає із договору перевезення оформленого відповідно до статті 14 Угоди про міжнародне вантажне залізничне сполучення.

8. Позивач в установлений Судом строк відзив на касаційну скаргу не надав.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

9. 06 грудня 2017 року між Позивачем (продавець) та Компанією «Mertrade spol. s r.o.» (покупець) укладено контракт №862/17 (далі - Контракт), відповідно до якого продавець погоджується поставляти, а покупець погоджується прийняти й оплатити бензол сирий к/у марки БС й марки БС-1, найменування, якість та умови поставки якого визначені в даному контракті та специфікаціях до нього.

10. 19 березня 2019 року Позивач здійснив відправлення по залізничній накладній №48888945 (далі - Накладна) зі станції відправлення "Авдіївка" Донецької залізниці на станцію призначення "Вояни 07672" Словацької республіки вантажу (бензол) у вагоні (цистерні) №50213727 УЗ.

11. Суди попередніх інстанцій встановили, що відповідно до відмітки в графі 34 Накладної "відмітки про слідування пограничних станцій" вагон переданий на станцію "Матьовце" 31 березня 2019 року та прибув на станцію призначення "Вояни 07672" Словацької республіки, та був переданий ДЕЗА - 01 квітня 2019 року, про що в накладній в графі 27 проставлений календарний штемпель станції "Вояни" про прибуття, тобто, термін доставки вантажу тривав 13 діб.

12. Суди зазначили, що відстань перевезення вантажу згідно Накладної становить 1 601 км, а    строк доставки вантажу визначається параграфом 2 статті 24 Угоди про міжнародне вантажне залізничне сполучення, виходячи з норм 1 доба на кожні розпочаті 200 км, тобто 9 діб + 1 доба (на операції пов`язані з відправленням вантажу).

Таким чином, строк доставки вантажу за Накладною перевищено Відповідачем на 3 доби.

13. 07 травня 2019 року Позивач звернувся до Відповідача з претензією №11/08/80 про сплату штрафу за порушення терміну перевезення, яка   була отримана Відповідачем 14 травня 2019 року.

14. До претензії позивачем було додано документи передбачені в Додатку №1 Угоди про міжнародне вантажне залізничне сполучення, а саме: оригінал накладної та лист повідомлення про прибуття вантажу.

15. Також суди попередніх інстанцій зазначили, що як вбачається з матеріалів справи, позовна заява була направлена Позивачем до суду 01 листопада 2019 року, а останній день строку розгляду претензії - 10 листопада 2019 року, що свідчить про те, що станом на час подання позову встановлений параграфом 7 статті 46 Угоди про міжнародне вантажне залізничне сполучення, 180-ти денний строк на розгляд претензії не закінчився.        

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

16. Конституція України
Стаття 124
… 2. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
3. Законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору. …

17. Угода про міжнародне залізничне вантажне сполучення 
Стаття 46
§ 1. Право пред`явлення претензії, заснованої на договорі перевезення, належить відправнику чи одержувачу. …
§ 7. Перевізник зобов`язаний в 180-денний строк з дня отримання претензії розглянути цю претензію, дати відповідь заявнику і при повному чи частковому  визнанні претензії сплатити  заявнику належну суму. …

Стаття 47 
§ 1. Позов може бути пред`явлений тільки після висунення відповідної претензії і тільки до того перевізника, до якого була пред`явлена претензії. Право пред`явлення позову на підставі цієї Угоди належить тій особі, яка має право пред`явити претензію перевізнику. …

§3. Позов може бути пред`явлений:
1) якщо перевізник не дав відповідь на претензію в строк, встановлений на розгляд претензії;
2) якщо протягом строку на розгляд претензії перевізник повідомив заявнику про відхилення претензії повністю або частково.

18. Цивільний кодекс України
Стаття 10. Міжнародні договори
1. Чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, є частиною національного цивільного законодавства України.
2. Якщо у чинному міжнародному договорі України, укладеному у встановленому законом порядку, містяться інші правила, ніж ті, що встановлені відповідним актом цивільного законодавства, застосовуються правила відповідного міжнародного договору України. …

Стаття 925. Пред`явлення претензій і позовів, що випливають із договору перевезення
1. До пред`явлення перевізникові позову, що випливає із договору перевезення вантажу, пошти можливим є пред`явлення йому претензії у порядку, встановленому законом, транспортними кодексами (статутами).
2. Позов до перевізника може бути пред`явлений відправником вантажу або його одержувачем у разі повної або часткової відмови перевізника задовольнити претензію або неодержання від перевізника відповіді у місячний строк. …

Стаття 926. Позови щодо перевезення у закордонному сполученні
1. Позовна давність, порядок пред`явлення позовів у спорах, пов`язаних з перевезеннями у закордонному сполученні, встановлюються міжнародними договорами України, транспортними кодексами (статутами).

19. Господарський кодекс України
Стаття 19. Основні положення досудового врегулювання спору
1. Сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом. …

Стаття 222. Досудовий порядок реалізації господарсько-правової відповідальності
… 2. У разі необхідності відшкодування збитків або застосування інших санкцій суб`єкт господарювання чи інша юридична особа - учасник господарських відносин, чиї права або законні інтереси порушено, з метою безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав або інтересів має право звернутися до нього з письмовою претензією, якщо інше не встановлено законом. …

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

20. Суд зазначає, що з урахуванням викладеного положення частини третьої статті 124 Конституції України, у випадках, визначених Законом, встановлюється обов`язковий порядок досудового врегулювання спору, який передує можливості реалізації суб`єктом правовідносин права на судовий захист. 

21. Суд звертає увагу, що у цій справі перевезення залізницею здійснювалося у міжнародному сполученні, а отже, до правовідносин сторін застосовуються положення Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі - Угоди), яка підлягає застосуванню на території України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» №1543-XII від 12.09.1991, Постанови Верховної Ради України "Про приєднання України до Віденської конвенції про правонаступництво держав щодо договорів" №2608-XII від 17.09.1992 та Постанови Кабінету Міністрів України "Про угоди щодо міжнародного залізничного вантажного та пасажирського сполучення" №246 від 03.04.1993.

22. Угодою встановлено обов`язковий порядок досудового врегулювання спору, що здійснюється шляхом направлення претензії відповідному перевізнику, а право на пред`явлення позову виникає у випадку не розгляду претензії перевізником у 180 - денний строк, а також при повному чи частковому її відхиленні протягом цього строку.

23. Як встановили суди попередніх інстанцій у цій справі, претензія була отримана Відповідачем 14 травня 2019 року, а 180 - денний строк її розгляду встановлений §3 ст. 47 Угоди закінчився 10 листопада 2019 року.

При цьому суди зазначили, що доказів повного або часткового відхилення претензії в межах зазначеного строку Відповідачем матеріали справи не містять.

24. Таким чином, з урахуванням вимог про дотримання обов`язкового досудового порядку врегулювання господарського спору у цій справі, Суд вважає, що позов міг бути пред`явлений Позивачем не раніше 11 листопада 2019 року, проте такий позов було подано Позивачем передчасно без дотримання встановлено Угодою обов`язкового порядку досудового врегулювання спору, яка є чинним міжнародним договором України, укладеним у встановленому законом порядку.

25. Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі №910/5561/19, з посиланням на рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 №15-рп/2002, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що відповідно до статей 46, 47 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, з урахуванням положень статті 124 Конституції України, не заборонено звертатися з позовом до суду за захистом порушених, не визнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у разі порушення договірних зобов`язань до моменту отримання від перевізника відповіді на претензію до закінчення терміну її надання.

26. Однак, Суд звертає увагу, що зазначений висновок Верховного Суду у справі №910/5561/19 зроблений без урахування того, що з моменту набрання чинності Законом України №1401-VIII від 02.06.2016 «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» стаття 124 Конституції України передбачає обов`язковий досудовий порядок врегулювання спору у визначених Законом випадках. 

Як у справі №910/5561/19, так і у справі №910/15547/19, досудове врегулювання спору передбачено Угодою про міжнародне залізничне вантажне сполучення, яка встановлює обов`язкове пред`явлення претензії, заснованої на договорі перевезення. Інших альтернативних дій, окрім пред`явлення претензії, в зазначеній Угоді не передбачено.

27. Таким чином, Суд вважає, що у справі №910/15547/19 Позивачем не була дотримана обов`язкова процедура досудового врегулювання спору встановлена міжнародним договором України (Угодою про міжнародне залізничне вантажне сполучення), а позов до Відповідача про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вагонів у справі №910/15547/19 є передчасним.

28. З огляду на викладене, колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновку Верховного Суду, що викладений у постанові від 23.06.2020 у справі №910/5561/19.

29. Частиною 2 статті 302 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

30. Оскільки Суд вважає за необхідне відступити від вищезазначеного висновку Верховного Суду України, що викладений у постанові від 23.06.2020 у справі №910/5561/19, справа №910/15547/19 підлягає передачі на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Керуючись статтею 234, частиною 2 статті 302, статтею 303 Господарського процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В:

Справу №910/15547/19 з касаційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду м. Києва від 13.01.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2020 передати на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча                                                                                      Г. Вронська

Судді                                                                                                 Н. Губенко

                                                                                                               В. Студенець