ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

05 серпня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 916/2426/19	
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:
Головуючого судді: Головея В.М.
Суддів: Колоколова С.І., Разюк Г.П., 
(у зв`язку з перебуванням судді Савицького Я.Ф.,  у відпустці, склад судової колегії змінено на підставі розпорядження №187 від 03.08.2020 та протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 03.08.2020)  

секретар судового засідання Полінецька В.С.,

за участю представників сторін: 
від позивача – Саєнко Р.К. (адвокат), 
від відповідача -  не з`явився, 
від третьої особи – Остапенко В.М. (адвокат), 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги Акціонерного товариства «Укртрансгаз»  та Акціонерного товариства  «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»
на рішення Господарського суду Одеської області  від 11.12.2019 
у справі № 916/2426/19
за позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз»
третя особа, яка не заявляє  самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача  Акціонерне товариство  «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 
до  Обслуговуючого кооперативу «Кніжний»
про стягнення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА: 

В серпні 2019 року Акціонерне товариство «Укртрансгаз» (далі -  АТ, позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Обслуговуючого кооперативу «Кніжний» (далі – ОК, відповідач) в якому просило, зобов`язати відповідача повернути в натурі безпідставно набуте майно – природний га з в обсязі 4,949 тис.куб. метрів та стягнути з відповідача на користь позивача., вартість безпідставно набутого майна в розмірі 27  979,72 грн.
Позов обґрунтований тим, що відповідачу в березні 2017 року не було подано до газотранспортної системи жодного обсягу природного газу постачальником, отже на думку позивача, відповідач набув природний газ АТ «Укртрансгаз» у березні 2017 року без будь-якої підстави. 
Зазначене свідчить про наявність правових підстав для зобов`язання відповідача повернути безпідставно набуте майно та стягнення вартості набутого майна у порядку ст. ст. 1212, 1213 ЦК України. 
Ухвалою господарського суду від 28.10.2019 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Акціонерне товариство  «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі – АТ, третя особа).
          Рішенням Господарського суду Одеської області від 11.12.2019 у задоволені позову відмовлено. 
Рішення суду мотивовано тим, між ОК «Кніжний» та АТ «НАК «Нафтогаз України» укладені  договори  постачання природного газу, якими передбачено поставку газу у березні  2017 року. Приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи  доказів на підтвердження повідомлення відповідача про наявність у останнього обов`язку  обмежити споживання природного газу,  а також  вжиття  з боку Постачальника або Оператора  ГРМ/ГТС на замовлення Постачальника заходів щодо обмеження або припинення газопостачання споживача,   позивачем не доведено факту  неправомірного  споживання ОК «Кніжний» у березні 2017 року природного газу у обсязі  4,949 тис. куб. м.. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції АТ «НАК «Нафтогаз України» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило рішення скасувати, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. 
Апеляційна скарга АТ «НАК «Нафтогаз України» обґрунтована тим, що рішення прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням процесуального права.
В апеляційній скарзі третя особа зазначає, наступне:
- АТ «HAK «Нафтогаз України» не постачав природний газ у березні 2017 року; 
- за відсутності у газотранспортній системі природного газу, виділеного відповідачу постачальником, Відповідачем було фактично спожито газ з обсягів, що належать AT «Укртрансгаз»;
- у відповідача були відсутні правові підстави для набуття майна Позивача. Відсутні також і договірні відносини між сторонами спору щодо постачання газу.
Скаржник вважає, що факт передачі товару (природного газу) не відбувся, оскільки сторони не підписали акт приймання-передачі природного газу.
Крім цього, АТ «HAK «Нафтогаз України» в апеляційній скарзі зазначило, кожен споживач отримує природний газ лише в обсязі, передбаченому заявкою на транспортування. У газотранспортній системі відсутні обсяги природного газу, що не мають власника та цільового призначення. Для транспортування природного газу відповідним споживачам НАК «Нафтогаз України» замовляє послугу транспортування лише в обсягах, передбачених відповідними договорами постачання природного газу. За відсутності заявки на транспортування у відповідний період в газотранспортній системі відсутній природний газ, власником якого є постачальник газу на підставі договору. НАК «Нафтогаз України» не замовляло послуг транспортування у березні 2017 року щодо Відповідача. Тобто, в газотранспортній системі у спірний період фізично був відсутній газ НАК «Нафтогаз України», який міг би спожити Відповідач, тому висновки суду щодо споживання газу з ресурсу НАК «Нафтогаз України» у спірний період є безпідставними.
Також, не погоджуючись з рішенням господарського суду, до апеляційного суду  звернулось AT «Укртрансгаз» в якій просило рішення скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
Апеляційна скарга AT «Укртрансгаз» обґрунтована тим, що рішення є незаконним та необґрунтованим, таким, що прийнято при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених в оскаржуваному рішенні, обставинам справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. 
Крім цього, AT «Укртрансгаз» зазначило в апеляційній скарзі, що для відбору Відповідачем у березні 2017 року природного газу з газотранспортної системи, оператором якої є Позивач, через газорозподільну систему, оператором якої є ПАТ «Одесагаз», Відповідач повинен був мати постачальника відповідних обсягів природного газу, а за його відсутності Відповідач не мав підстав здійснювати відбір природного газу та повинен був самостійно припинити власне газоспоживання.  Однак Відповідач, незважаючи на відсутність у нього постачальника природного газу та будь-яких підстав для його відбору з газотранспортної системи, безпідставно та без оформлення будь-яких договірних відносин з Позивачем здійснив відбір 4,949 тис. куб. м. природного газу.  
Ухвалами суду від 10.02.2020 та від 12.02.2020 було відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 18.03.2020.
Ухвалою суду від 18.03.2020 розгляд справи було відкладено на 08.04.2020.
Ухвалою суду від 02.04.2020 сторони були повідомлені, що у зв`язку з встановленням в Україні карантину, розгляд апеляційної скарги  08.04.2020 не відбудеться.
Ухвалою суду від 12.05.2020 сторін було повідомлено, що розгляд справи відбудеться 03.06.2020.
02.06.2020 до суду від АТ «Укртрансгаз» надійшли письмові пояснення, в яких останнє з посилання на практику Верховного Суду наголошує, що лише наявність укладеного між сторонами договору не може свідчити про здійснення поставки природного газу споживачу, оскільки доказом який підтверджує саме факт поставки газу є підписаний між  сторонами акт приймання-передачі природного газу, який фіксує проведення господарської операції. 
Ухвалою  суду від 03.06.2020 розгляд справи було відкладено до 17.06.2020.
Ухвалою  суду від 17.06.2020 розгляд справи було відкладено до 05.08.2020.
05.08.2020 до початку судового засідання від АТ «Укртрансгаз» до суду надійшли письмові пояснення.
Відзив на апеляційну скаргу до Південно-західного апеляційного господарського суду не надходив. 
В судове засідання 05.08.2020 не з`явився представник ОК «Кніжний», хоча повідомлявся належним чином про день, час і місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомив.
Проте, така неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду скарги, оскільки, як зазначалось ухвалами Південно-західного апеляційного господарського суду про призначення справи до розгляду та відкладення явка представників сторін не визнавалась обов`язковою, а матеріали справи дають можливість розглянути скаргу по суті, судова колегія вирішила розглядати апеляційну скаргу  за відсутністю представника відповідача. 
Представники позивача та третьої особи в судовому засіданні 05.08.2020 підтримали доводи апеляційних скарг та просив суд задовольнити останні, рішення суду першої інстанції скасувати. 
          Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необґрунтовані та не підлягають  задоволенню з наступних підстав. 
          Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 25.08.2016 між АТ «НАК «Нафтогаз України» (Постачальник) та ОК «Кніжний» (Споживач) було укладено договір постачання природного газу  №3523/1617-ТЕ-23, за умовами  якого Постачальником були прийняті  на себе зобов`язання щодо передання у власність Споживачу у 2016-2017 роках природний газ,  а Споживачем  були прийняті  на себе зобов`язання  з прийняття та оплати  природного газу на умовах договору. Газ, який постачається  за цим договором, використовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води  населенню (п.п. 1.1, 1.2 Договору). 
          Підписуючи вказаниц Договір сторони керувались Законом України «Про ринок природного газу»  та постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 №758 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)».
Умовами п. 2.1 Договору визначено, що АТ «НАК «Нафтогаз України»   зобов`язується, зокрема, у березні 2017 року передати Споживачеві природний  газ у обсязі до 30 тис. куб. м. 
Крім цього, 17.10.2016  між АТ «НАК «Нафтогаз України»  (Постачальник) та  ОК «Кніжний» (Споживач) було укладено  договір постачання природного газу №3757/1617-ТЕ-23, за умовами якого Постачальником були прийняті  на себе зобов`язання щодо передання у власність Споживачу у 2016 -2017 роках природного газу,  а Споживачем  були прийняті  на себе зобов`язання  з прийняття та оплати  природного газу на умовах договору. Газ, який постачається  за цим договором, використовується Споживачем  виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями та іншими споживачами (п.п. 1.1, 1.2 Договору). 
Умовами п. 2.1 Договору визначено, що АТ «НАК «Нафтогаз України»   зобов`язується, зокрема у березні 2017 року передати Споживачеві природний  газ у обсязі до 0,5 тис. куб. м. 
Згідно з п. 3.2 Договорів Споживач до 15 числа місяця, що передує місяцю поставки газу, надає Постачальнику належним чином оформлену заявку на планові обсяги використання газу на наступний місяць, підписану уповноваженою особою. Обсяги поставки підтверджуються Постачальником на відповідний місяць поставки  у встановленому порядку. 
Відповідно до п. 3.4 вищевказаних Договорів приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку природного газу. 
Відповідно до п. п. 7.1, 7.2 Договорів Споживач має право  отримувати природний газ відповідно до даного  договору, зобов`язаний самостійно припиняти (обмежувати) використання природного газу у випадку відсутності або недостатності підтвердженого обсягу  природного газу, виділеного Споживачу.
До договору №3757/1617-ТЕ-23 від 17.10.2016 сторони уклали низку додаткових угод, якими було внесено зміни, зокрема в частині визначення  ціни природного газу. 
31.01.2017 між АТ «Укртрансгаз» (Покупець) та АТ «НАК «Нафтогаз України» (Продавець) було укладено договір  про закупівлю природного газу  №1701001564-ВТВ, за умовами якого, Продавець зобов`язується передати у власність Покупця у січні – квітні 2017 року природний газ, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити газ на умовах договору. Газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем для забезпечення виробничо-технологічних потреб та власних потреб, природний газ для забезпечення  балансування (п.п. 1.1., 1.2. Договору). 
На виконання вказаного договору між позивачем та третьою особою було підписано акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2017 у обсязі  143    355,00  тис. куб. м., вартість якого складає  1    353    156    516,00 грн.
Листом від 02.03.2017 третя особа повідомила відповідача, що з огляду на  наявність заборгованості за спожитий природний газ товариством не виділено номінацій на споживання відповідачем природного газу  на березень  2017 року.  
31.03.2017 ОК «Кніжний» було складено два акти приймання-передачі природного газу за березень 2017 року відповідно до договору поставки №3523/1617-ТЕ-23 від 25.08.2016 та договору поставки №3757/1617-БО-23 від  17.10.2016, з яких вбачається, що загальний обсяг спожитого відповідачем природного газу складає 4,949 тис. куб. м., однак вищевказаний акт АТ «НАК «Нафтогаз України» 19.04.2017 листом повернуло ОК «Кніжний» без підписання, посилаючись на наявність заборгованості відповідача за договором  постачання природного газу за попередні періоди, а також не підтвердження  номінації  на березень 2017 року.
12.04.2017 листом АТ «НАК «Нафтогаз України» надано АТ «Укртрансгаз»  звіт про надходження та розподіл природного газу  у березні 2017 року,  з відображенням інформації виключно на підставі первинної документації – актів  приймання-передачі природного газу, підписаних між компанією та її контрагентами. 
Зі звіту про фактичні обсяги розподілу  природного газу  по постачальникам у   березні 2017 року, який складено ПАТ «Одесагаз», вбачається, що третя особа мала  підтверджені обсяги номінацій. При цьому, з додатку до звіту  (алокації) про фактичні обсяги розподілу природного газу  вбачається, що  обсяг спожитого  ОК «Кніжний» у березні 2017 року природного газу без підтверджених номінацій складає 4,949 тис. куб. метрів.
При цьому,  з наданої позивачем довідки, підписаної головним бухгалтером  вбачається,  що АТ «Укртрансгаз» у  березні  2017 року здійснювало списання природного газу на балансування. 
Отже, фактично спір виник в результаті того, що АТ «НАК «Нафтогаз» внаслідок заборгованості відповідача за попередні періоди не було надано номінації на березень 2017.
Судова колегія зазначає, що наявність для АТ «НАК «Нафтогаз України» імперативу (обов`язку) щодо постачання природного газу певним особам, встановлена підпунктом 1 пункту 3 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 №758, розпорядженням Кабінету Міністрів України «Деякі питання опалювального сезону 2016/17 року» від 05.10.2016 № 742-р, Положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2017 № 187.
Суд апеляційної інстанції враховується роз`яснення регулятора – Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), надане у листі від 18.07.2018 № 6367/16.3.2/7-18, згідно із яким, у разі якщо рішенням Кабінету Міністрів України суб`єктів ринку природного газу зобов`язано здійснювати постачання для певних споживачів природного газу, то алокація фактичних обсягів по таким споживачам здійснюється саме на таких суб`єктів, крім несанкціонованого відбору (виключно у частині самовільного під`єднання та/або з навмисно пошкодженими приладами обліку, шляхом самовільного відновлення споживання природного газу) або у випадку підтвердження номінації по такому споживачу іншому постачальнику. При цьому обсяги споживання природного газу враховуються оператором газотранспортної системи при розрахунку небалансу цих суб`єктів природного газу. Отже, якщо за підсумками місяця по об`єкту виробника теплової енергії зафіксований певний обсяг споживання газу, такий обсяг незалежно від наявності чи відсутності номінації для забезпечення потреб виробників теплової енергії повинен відноситися на постачальника із спеціальними обов`язками, тобто на ПАТ «НАК «Нафтогаз України». 
Враховуючи наведене, а також умови договорів постачання природного газу, з урахуванням встановлення судом факту спожиття відповідачем у спірний період природного газу в обумовленому договорами обсязі, суд зазначає, що подання чи неподання номінацій АТ «НАК «Нафтогаз України» не входить до компетенції споживача та жодним чином не свідчить про безпідставне спожиття  відповідного газу.
З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку що ОК «Кніжний» в березні 2017 року природний газ було спожито із дотримання  вимог  чинного законодавства, зокрема, на підставі укладеного із АТ «НАК «Нафтогаз України» договору постачання природного газу, що в повній мірі спростовує твердження позивача про відсутність у відповідача постачальника та будь-яких підстав для відбору природного газу у спірний період.
Поряд з цим суд зауважує, що оператор газотранспортної системи на виключних засадах відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання в належному стані та розвиток, включаючи нове будівництво та реконструкцію, газотранспортної системи з метою задоволення очікуваного попиту суб`єктів ринку природного газу на послуги транспортування природного газу, враховуючи поступовий розвиток ринку природного газу. Суб`єкт господарювання, який отримав ліцензію на провадження діяльності з транспортування природного газу, є оператором газотранспортної системи (ст. 20 Закону України «Про ринок природного газу»).
Згідно з  п. 4 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про ринок природного газу» з метою виконання функцій, передбачених частиною першою статті 20 цього Закону, оператор газотранспортної системи зобов`язаний здійснювати балансування та функції оперативно-диспетчерського управління газотранспортною системою в економний, прозорий та недискримінаційний спосіб.
Так, АТ «Укртрансгаз» у поданій до господарського суду позовній заяві зазначає, що останнє виступає  Оператором газотранспортної системи, що не заперечувалось учасниками судового процесу, а, отже, в силу приписів ст. 75 ГПК України не потребує доказуванню, оскільки у суду немає сумніву щодо достовірності вказаної обставини. 
Згідно з п. 1 глави 1 розділу X Кодексу газотранспортної системи оператор газотранспортної системи має право припинити транспортування природного газу в точці входу до газотранспортної системи або точці виходу з газотранспортної системи у випадках, зокрема, несанкціонованого відбору природного газу.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку природного газу зокрема є: несанкціонований відбір природного газу; використання природного газу споживачами в обсягах, що перевищують підтверджені в установленому порядку постачальниками.
Згідно з п. 13 розділу II Правил постачання природного газу Постачальник має право ініціювати/вживати заходів з припинення або обмеження в установленому порядку постачання природного газу споживачу, зокрема, в разі: проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за договором; відмови від підписання акта приймання-передачі без відповідного письмового обґрунтування.
Відповідно до п. 14 розділу II Правил постачання природного газу за необхідності здійснення заходів з обмеження або припинення газопостачання споживачу постачальник надсилає споживачу не менше ніж за три доби (для підприємств металургійної та хімічної промисловості - не менше ніж за 5 діб) до дати такого припинення повідомлення (з позначкою про вручення) про необхідність самостійно обмежити чи припинити газоспоживання з певного періоду (день, година тощо) та у визначений зі споживачем час має право опломбувати запірні пристрої споживача, за допомогою яких споживач самостійно обмежив чи припинив подачу газу на власні об`єкти. Повідомлення має бути складено відповідно до форми повідомлення, встановленої наказом Міністерства палива та енергетики України від 03 липня 2009 року № 338, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 липня 2009 року за № 703/16719, та містити підставу припинення, дату та час, коли споживачу необхідно самостійно обмежити чи припинити споживання природного газу. Постачальник має право здійснити заходи з обмеження чи припинення газопостачання споживачу через залучення до цих робіт Оператора ГРМ/ГТС.    
Проте, у матеріалах справи відсутні докази надіслання відповідачу постачальником чи оператором газотранспортної системи повідомлення про необхідність припинити газоспоживання за березень 2017 року.
Відсутність в матеріалах справи вказаних доказів, як доказів на підтвердження  вжиття Постачальником або Оператором ГРМ/ГТС на замовлення Постачальника заходів щодо  обмеження або припинення газопостачання споживача, свідчить про недоведеність споживання відповідачем природного газу в березні 2017 року з порушенням вимог чинного законодавства, без достатньої правової підстави.
Отже, враховуючи наявність договірних правовідносин між ОК «Кніжний» та АТ «НАК «Нафтогаз України», що виникли в силу Договорів постачання природного газу, за умовами яких сторонами було погоджено обсяги поставки природного газу в березні 2017 року, приймаючи до уваги встановлення судовою колегією  факту невжиття заходів щодо обмеження або припинення газопостачання споживача, апеляційний суд доходить висновку про недоведеність позивачем факту неправомірного споживання відповідачем природного газу в березні 2017 року, у зв`язку з чим, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог  з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність.
Також, судовою колегією враховано, що  позивачем заявлено одночасно дві вимоги щодо повернення безпідставно набутого майна та стягнення його вартості.
Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ст. 1213 ЦК України).
Однак, положеннями цивільного законодавства не надано права особі, яка вважає себе власником  майна, одночасно вимагати повернення майна та відшкодування його вартості, з огляду на неправомірне застосування подвійної відповідальності за одне порушення.  
Господарським судом було вірно зазначено, що відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» діяльність щодо зберігання природного газу здійснюється спеціальним суб`єктом ринку природного газу - оператором газосховища, який отримує ліцензію на здійснення вказаного виду господарської діяльності. Проте, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності у відповідача ліцензії на здійснення такого виду діяльності як зберігання природного газу, тобто відповідач не виступає оператором газосховищ. За таких обставин, господарський суд дійшов вірного висновку про відсутність взагалі будь-яких підстав для задоволення позовних вимог АТ «Укртрансгаз» про зобов`язання відповідача, який, в даному випадку, виступає споживачем природного газу, повернути безпідставно набуте майно, із вказаним висновком суду першої інстанції погоджується судова колегія.    
Судова колегія критично відноситься до доводів апеляційних скарг, що  у відповідача були відсутні правові підстави для набуття майна позивача, відсутні також і договірні відносини між сторонами спору щодо постачання газу, адже це спростовується матеріалами справи, між третьою особою та відповідачем було укладено два договори про постачання природного газу №№ 3523/1617-ТЕ-23 та 3757/1617-БО-23, за умовами яких сторонами було погоджено обсяги поставки природного газу в березні 2017 року.
Також, судова колегія зазначає, що посилання скаржників, що через газорозподільну систему, оператором якої є позивач, відповідач здійснив несанкціонований відбір газу, належного саме АТ «Укртрансгаз» (а не АТ «НАК «Нафтогаз України» чи будь-якому іншому постачальнику), не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні ст.76, 77 ГПК України. 
Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги – без задоволення.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги необхідно покласти на скаржників відповідно до положень ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 282-284 ГПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Одеської області  від 11.12.2019 року залишити без змін, апеляційні скарги Акціонерного товариства «Укртрансгаз» та Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом строку, який обчислюються відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 06.08.2020.

Головуючий суддя:                                                            Головей В.М.

Судді:                                                                                Колоколова С.І.

                                                                                                    Разюк Г.П.