П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/9597/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Чернова Ганна Валеріївна  
                        Суддя-доповідач -  Ватаманюк Р.В.   
05 серпня 2020 року                                                                                                                м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Ватаманюка Р.В. 
суддів:  Драчук Т. О.  Полотнянка Ю.П. , 
розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року  (прийняте у м. Житомир) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Котлозавод "Крігер" (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Житомирській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
В С Т А Н О В И В :
позивач 24.07.2019 звернувся із позовом до Житомирського окружного адміністративного суду  в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Житомирській області від 11.04.2019 № 0000851202.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29.01.2020 адміністративний позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 11.04.2019 № 0000851202.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Котлозавод "Крігер" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Житомирській області  судовий збір в сумі 1921 грн.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що позивачем порушено вимоги податкового законодавства, а саме, завищено суму податкового кредиту на від`ємне значення по декларації за січень 2019 року та завищення податкового кредиту з ПДВ за грудень 2018 року.
Правом подати до суду відзив на апеляційну скаргу позивач не скористався.
27.07.2020 до суду надійшло клопотання ТОВ "Котлозавод "Крігер" про розгляд справи без участі позивача та просить залишити без змін рішення суду першої інстанції.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлені та неоспорені  сторонами такі обставини. 
Головним управління ДФС у Житомирській області було проведено камеральну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Котлозавод "Крігер", за результатами якої  складено акт від 19.03.2019 №277/06-30-12-02-26/26 "Про результати камеральної перевірки ТОВ "Котлозавод "Крігер" з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника за січень 2019 року".
Висновком акту перевірки встановлено наступні порушення, допущені ТОВ "Котлозавод "Крігер": 
- п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України: ТОВ "Котлозавод "Крігер" завищено суму податкового кредиту за січень 2019 року в розмірі 533 грн;
- п.200.4 "в" ст.200 Податкового кодексу України: ТОВ "Котлозавод "Крігер" завищено від`ємне значення, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за січень 2019 року (р.2 декларації) в сумі 278141 грн. 
09.04.2019 Головним управління ДФС у Житомирській області розглянуто заперечення товариства на акт перевірки від 19.03.2019 №277/06-30-12-02-26/26 та викладено висновок акту в наступній редакції:  "На порушення п.198.6 ст.198, п.200.4 "в" ст.200 Податкового кодексу України ТОВ "Котлозавод "Крігер" завищено податковий кредит по декларації за січень 2019 року в сумі 533 грн та завищено від`ємне значення, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21 декларації) в сумі 4699 грн. 
11.04.2019 на підставі наведених висновків, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення № 0000851202 на суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 4699 грн.
Не погодившись із податковим повідомленням - рішенням від 11.04.2019 № 0000851202, позивач оскаржив його до ДФС України, проте скаргу було залишено без задоволення, а податкове повідомлення - рішення від 11.04.2019 № 0000851202 - без змін (рішення від 20.06.2019 № 28354/6/99-99-11-04-02-25).
В подальшому, не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням – рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення  суд першої інстанції дійшов висновку, номенклатури товару частково на російській та назви на англійській мовах не впливає на ідентифікацію операції, її зміст, період, сторін та суми податкових зобов`язань, а тому податкова накладна № 113 від 23.01.2019 зареєстрована в ЄРПН є дійсною і такою, що дає право на формування податкового кредиту позивачем на суму ПДВ 533,334 грн.  
Також судом вказано про право позивача на подачу уточнюючих розрахунків до узгодження суми бюджетного відшкодування до набрання законної сили рішенням суду, що свідчить про відсутність порушення позивачем п.200.4 "в" ст.200 Податкового кодексу України.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами. 
Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Відповідно до п. 198.6 цієї статті, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: 
а) порядковий номер податкової накладної;
б) дата складання податкової накладної;
в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;
г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);
д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;
е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;
є) ціна постачання без урахування податку;
ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;
з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;
і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду;
й) індивідуальний податковий номер.
Пунктом 201.2 ст. 201 ПК України зазначено, що форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (п. 201.10 ст. 201 ПК України).
Згідно пункту 4 Порядку заповнення податкової накладної затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, податкова накладна заповнюється державною мовою. Усі графи податкової накладної, що мають вартісні показники, заповнюються в гривнях з копійками. Реквізити заголовної частини податкової накладної, які містять цифрові значення (дата складання, порядковий номер, номер філії (структурного підрозділу), не повинні містити жодних інших знаків та символів.
Згідно матеріалів справи, податкова накладна № 113 від 23.01.2019, виписана ТОВ "СМАРТ ОІЛ ГРУП". У вказаній податковій накладній зазначено найменування товару СОЖ Lactuca LT3000 Total, код товару УКТ ЗЕД 2710199900, об`єм 20 літрів, обсяг постачання 2666,67 грн, ПДВ 533,334 грн. 
При цьому, зазначення номенклатури товару частково на російській (абревіатура "СОЖ" означає "смазочно - охлаждающая жидкость") та назви на англійській мовах не впливає на ідентифікацію операції, її зміст, період, сторін та суми податкових зобов`язань.
При цьому, ні нормами Податкового кодексу України, ні нормами Порядку заповнення податкової накладної № 1307, прямо не передбачено, що формування податкового кредиту залежить від мови складання податкової накладної та заповнення всіх граф податкової накладної українською мовою.
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 12.03.2019 у справі №806/1058/17.
Таким чином, зазначене не може призвести до невизнання права товариства на податковий кредит по такій податковій накладній.
Крім того, податкова накладна № 113 від 23.01.2019 зареєстрована в ЄРПН, тобто у контролюючого органу під час прийняття такої накладної до реєстрації не виникало сумнівів у достовірності зазначених у ній даних щодо господарської  операції, її змісту, періоду, сторін та суми податкових зобов`язань. 
Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податкова накладна № 113 від 23.01.2019  є дійсною і такою, що дає право на формування податкового кредиту позивачем на суму ПДВ 533,334 грн.  
Стосовно порушення позивачем п.200.4 "в" ст.200 ПК України в частині завищення від`ємного значення, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21 декларації) в сумі 4166 грн за січень 2019 року суд зазначає наступне.
Згідно п.200.10 ст.200 ПК України, у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).
Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.
Положенням пункту 200.14 ст. 200 ПК України вказано що, якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:
б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;
в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.
Відповідно до п. 200.15 ст. 200 ПК України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.
Згідно матеріалів справи, у додатку 2 до декларації з ПДВ за січень 2019 року зазначено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації), за липень 2018 року в сумі 481165,79 грн.
Уточнюючим розрахунком за грудень 2018 року, зареєстрованим 12.02.2019 за №9017912111, позивачем самостійно виправлено помилки по сумам від`ємного значення. В графі звітного періоду за липень 2018 року, в якому виникло значення, вказано суму  481165,79 грн.
Уточнюючим розрахунком за січень 2019 року, зареєстрованим 17.04.2019 за №9076122529, позивачем самостійно виправлено помилку в частині суми від`ємного значення за липень 2018 року та зазначено 476999,79 грн (зменшено від`ємне значення за липень 2018 року  на суму 4166 грн).
Проте, податковим органом вказано, що уточнюючим розрахунком частково виправлено допущені помилки, проте вдруге вони виправленню не підлягають у зв`язку із встановленням обмежень щодо подання уточнюючих розрахунків у відповідності із п. 50.2 ст. 50 ПК України. 
Відповідно до п. 50.1 та п. 50.2 ст. 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку. Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.
Платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.
Отже, пунктом 50.2 статті 50 ПК України встановлено обмеження щодо подачі уточнення показників поданої звітності лише у разі проведення документальної планової або позапланової перевірки.
Таким чином, після проведення камеральної перевірки і до прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення за наслідками такої перевірки платник має право подавати уточнюючі розрахунки, а контролюючий орган, приймаючи відповідне податкове повідомлення-рішення за наслідками такої камеральної перевірки, повинен встановити дійсний обов`язок платника зі сплати податку з урахуванням даних уточнюючого розрахунку.
Аналогічний висновок щодо застосування вказаних норм права викладений Верховним Судом у постанові від 13.06.2019 у справі №820/5299/17.
За таких обставин, враховуючи, що платником податків відкориговані дані по декларації за липень 2018 року  шляхом подання уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань до моменту прийняття податкового повідомлення-рішення суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.  
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Житомирській області залишити без задоволення, а  рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Драчук Т. О.    Полотнянко Ю.П.