ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1175/20 Справа № 204/4676/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Мащук В. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Кондаков Г. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

30 вересня 2020 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кондаков Г.В., за участю ОСОБА_1 - особи, що притягується до адміністративної відповідальності, її захисника — адвоката Манукяна Г.Г., потерпілого — ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу захисника на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2020 року, -
в с т а н о в и в:
Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 07 вересня 2020 року
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, з незакінченою вищою освітою, працюючу ФОП, маючу на утриманні малолітню доньку 2009 року народження, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з накладенням на неї стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 (триста сорок) грн.
Дане правопорушення, на думку суду, ОСОБА_1 скоїла при наступних обставинах.
12 липня 2020 року о 14 год. 52 хв. в м. Дніпро, по вул. Титова, буд. 11 (ЕО № 476) водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки “FORD FOCUS”, державний номер “ НОМЕР_1 ”, на перехресті з вул. Новокримська, перед початком руху не переконалася в безпечності маневру та скоїла зіткнення з транспортним засобом “HYUNDAI SONATA”, державний номер “ НОМЕР_2 ”, який рухався назустріч. Внаслідок зіткнення автомобілям завдано механічні ушкодження.
Таким чином, водій ОСОБА_1 порушила вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України.
Захисник не погодився з рішенням суду. В апеляційній скарзі просить постанову скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Посилається на те, що вина ОСОБА_1 в порушенні п. 10.1 Правил дорожнього руху України не доведена, остання виконала всі дії, передбачені п.п. 16.6; 16.8 Правил дорожнього руху України. 
Стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення складений за ч. 1 ст. 124 КУпАП, проте в законі така норма не передбачена.
Вказує, що схема місця ДТП складена з порушенням “Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі”, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року. 
Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази спричинення механічних ушкоджень транспортним засобам, із зазначенням того, які саме механічні ушкодження та яким транспортним засобам спричинені, що не дозволяє встановити об`єктивну сторону правопорушення і встановити, чи наявний його склад.
Стверджує, що суду було надано докази того, що водій ОСОБА_2 , в порушення п. 16.5 ПДР України продовжив рух на заборонний сигнал світлофору намагаючись встигнути проїхати перехрестя, однак допустив зіткнення передньою частиною свого автомобіля через 9 секунд, після того, як йому було заборонено рухатися.
Вважає, що вказаним даним судом не була дана належна оцінка, тому він прийшов до передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 .
Заслухав особу, що притягується до адміністративної відповідальності та її захисника, які підтримали свої вимоги, потерпілого про законність судового рішення, суд апеляційної інстанції, перевірив доводи, на які посилається апелянт, дослідив матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не може підлягати задоволенню з наступних підстав.
Розв`язуючи апеляційну скаргу по суті її вимог, звертається увага на те, що орган (посадова особа), відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіркою матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції належним чином з`ясував обставини справи, викладені в постанові висновки про наявність саме в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи.
Апеляційним переглядом встановлено, що вина ОСОБА_1 підтверджена:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлена, про що свідчить її власноручний підпис (а.с. 1);
- схемою з місця дорожньої події про місце зіткнення, розташування транспортних засобів щодо один до одного та проїжджої частини і дорожнім знакам (а.с. 4);
- поясненнями водія ОСОБА_2 , які узгоджуються зі схемою місця події;
- відеозаписами з камер системи ситуаційного відеоспостереження м. Дніпра, які розташовані на перехресті вул. Титова та вул. Новокримської, відповідно до яких водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем “FORD FOCUS” та здійснюючи поворот з вул. Титова на вул. Новокримську, при завершенні маневру з проїзду перехрестя, рухаючись вже на червоний сигнал світлофора не впевнилася у безпечності руху та скоїла зіткнення з автомобілем “HYUNDAI SONATA”.
В постанові вірно викладені обставини скоєння зіткнення, надано належну оцінку зібраним доказам.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є безпідставними і спростовуються матеріалами справи.
Згідно п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
У відповідності до п. 16.8 ПДР України водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.
При цьому, за п. 8.7.3 ПДР України сигнали світлофора мають такі значення: зелений дозволяє рух; зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках).
Саме те, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "FORD FOCUS", починаючи проїзд перехрестя на зелений сигнал світлофору і закінчуючи проїзд перехрестя на червоний сигнал, не змогла запобігти зіткненню з автомобілем “HYUNDAI SONATA” свідчить, що остання, не впевнилася у безпечності свого маневру, не пропустила транспортні засоби, які рухались на дозволяючий сигнал світлофора, чим порушила вимоги п. 10.1 ПДР України, для виконання яких не мала будь-яких перешкод технічного характеру і невиконання яких перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням події.
       Посилання захисника на відсутність ч. 1 в ст. 124 КУпАП, на яку послався в протоколі інспектор поліції, апеляційний суд відносить до помилки, що підтверджується рапортом інспектора 1 взводу 4 роти 1 батальйону УПП в Дніпропетровській області Зіненка О.О., в якому зазначено, що під час складання протоколу в ньому була зроблена відповідна відмітка, а саме зазначена частина була взята в лапки (а.с. 47). 
Не знайшли свого підтвердження й доводи захисника про невідповідність долученої до протоколу схеми дорожньо-транспортної пригоди вимогам "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395.
Так, на вказаній схемі належним чином зафіксовані всі елементи дорожньої обстановки на місці дорожньо-транспортної пригоди, схема містить інформацію про транспортні засоби та їх власників, характер пошкоджень кожного з автомобілів. Зазначена схема підписана учасниками, в тому числі і ОСОБА_1 без будь-яких зауважень.
Доводи захисника про те, що водій ОСОБА_2 в порушення вимог п. 16.5 ПДР України продовжив рух на заборонний сигнал світлофору та скоїв зіткнення з її автомобілем через 9 секунд після того, як йому було заборонено рухатися, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, такими, що спростовуються матеріалами справи, зокрема дослідженими під час апеляційного розгляду записами з відеокамер системи ситуаційного відеоспостереження м. Дніпра, відповідно до яких, водій ОСОБА_1 завершувала маневр з проїзду перехрестя, рухаючись вже на червоний сигнал світлофора, в той час як водій автомобіля “HYUNDAI SONATA” ОСОБА_2 проїжджав перехрестя на зелений сигнал світлофору.
Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності її вини у вчиненні цього адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять. 
Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КупАП.
За такою сукупністю даних суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника Настіч О.К. - особи, що притягується до адміністративної відповідальності — адвоката Манукяна Г.Г.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника Настіч О.К. - особи, що притягується до адміністративної відповідальності — адвоката Манукяна Г.Г. - залишити без задоволення, а постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2020 року щодо  ОСОБА_1  — без змін.
Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                Г.В. Кондаков