П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

04 серпня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/7053/19	
Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М.Г.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача - Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення  Одеського окружного адміністративного суду  від 20.03.2020 по справі № 420/7053/19 за позовом ОСОБА_1  до   Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області    про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

                                   ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись із адміністративним позовом Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області.
20 січня 2020 року Одеський окружний  адміністративний суд ухвалою роз`єднав позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
В провадженні  даної адміністративної справи № 420/7053/19 залишив позовні вимоги ОСОБА_1 про:
- скасування рішення Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 78-VII від 07.03.2019 року про відмову в задоволенні заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельних ділянок в частині, що стосується ОСОБА_1 ;
- зобов`язання відповідача надати учаснику антитерористичної операції ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у розмірі 0,1 га в межах села Лиманка на території Таїровської сільської ради Овідіопольського району згідно ідентифікаторів Публічної кадастрової карти - КОАТУУ 5123755800, зона 02, квартал 005.
В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що реалізуючи своє невід`ємне право на відведення безоплатно у власність земельної ділянки, позивачем було подано відповідні заяви (з додатками) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,1 га, що розташована в межах села Лиманка на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд до Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області. ОСОБА_1 неодноразово подавав заяви до Таїровської селищної ради.
На рішеннях сесії Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області відмовлено в задоволенні заяв про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки.
Беручи до уваги вищевикладене, позивач вважає , що відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки органом місцевого самоврядування в особі Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області є незаконною та порушує його конституційні права та свободи.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 20 березня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнив частково.
Визнав протиправним та скасував рішення № 78-VII від 7 березня 2019 року Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області 7-ої сесії VII скликання «Про відмову гр. ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в с. Лиманка Овідіопольського району Одеської області».
В задоволенні решти позовних вимог - відмовив.
В задоволенні вимоги про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення - відмовив.
В задоволенні клопотання позивача про стягнення штрафу - відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Частково не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що 14.02.2018 року позивачем було подано до відповідача заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.
Рішенням сесії Таїровської селищної ради № 905-VII, 906-VII та 907-VII від 28.03.2018 було відмовлено позивачу у передачі у власність земельної ділянки в межах села Лиманка на території Таїровської селищної ради для будівництва та обслуговування житлових будівель, господарських будівель та споруд.
Не погоджуючись з рішенням відповідача позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом щодо його скасування. Рішенням суду від 11 вересня 2018 року позов було задоволено в повному обсязі. Визнано протиправними та скасовано рішення відповідача № 905-VII, 906-VII та 907-VII від 28.03.2018 року. Зобов`язано відповідача надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.
Позивач знову звернувся до відвідача із заявою щодо прийняття до уваги вищезазначеного рішення суду та прийняти рішення щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.09.2018, відповідачем розгляд вищевказаних заяв було винесено до порядку денного сьомої сесії VII скликання, яка була проведена 7 березня 2019 року. За результатами голосування депутатів Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області було прийнято рішення про відмову позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Лиманка, Овідіопольського району Одеської області. Що в подальшому і стало підставою для звернення позивача до суду з позовом.
Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 11 вересня 2018 року по справі № 815/2306/18, що набрало законної сили 12.10.2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області задовольнив у повному обсязі.
Визнав протиправними та скасував рішення №№ 905-VII, 906-VII, 907-VII від 28.03.2018 року 27 сесії VII скликання Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області.
Зобов`язав Таїровську селищну раду Овідіопольського району Одеської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у розмірі 0,1 га в межах села Лиманка на території Таїровської сільської ради Овідіопольського району Одеської області згідно ідентифікаторів Публічної кадастрової карти - КОАТУУ 5123755800, зона 02, квартал 005.
30.10.2018 року позивачем до відповідача подано вимогу про виконання рішення суду, у якій зазначено, зокрема, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.09.2018 року по справі № 815/2306/18 на теперішній час набрало законної сили, позивач вимагав, зокрема, невідкладного його виконання (а.с.22-23).
Листом, вих. № 1125 від 16.09.2019 року (а.с.24), відповідач повідомив позивача, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.09.2018 року у № 815/2306/18, спрямованого до Таїровської селищної ради із заявами, зокрема, позивача про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, Таїровською селищною радою було розглянуто заяви, і прийнято рішення відповідно до вимог чинного законодавства на пленарному засіданні сесії ради.
Таїровська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, на сьомій сесії, VII скликання, розглянувши заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) в с. Лиманка, Овідіопольського району Одеської області , керуючись ст.ст. 12, 83, ч.ч. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», прийняла рішення № 78-VII від 7 березня 2019 року «Про відмову гр. ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в с. Лиманка, Овідіопольського району Одеської області » (а.с.27).
Не погоджуючись з даним рішенням Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області позивач звернувся до суду.
Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Частково задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем: не на підставі та не у спосіб, що визначені законами України; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; недобросовісно; нерозсудливо; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, відповідно, воно є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до змісту прохальної частини позовної заяви, щодо зобов`язання відповідача надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку - відмовлено, оскільки рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року по справі № 815/2306/18, що набрало законної сили 12.10.2018 року, (а.с.16-21), зокрема, вже зобов`язано Таїровську селищну раду Овідіопольського району Одеської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у розмірі 0,1 га в межах села Лиманка на території Таїровської сільської ради Овідіопольського району Одеської області згідно ідентифікаторів Публічної кадастрової карти - КОАТУУ 5123755800, зона 02, квартал 005.
Виходячи з висновку суду про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги зобов`язального характеру, в задоволенні вимоги про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та накладення штрафу - слід відмовити.
Проте на думку суду апеляційної інстанції, вказані висновки суду першої інстанції є передчасними, оскільки зроблені без належного дослідження фактичних обставин та системного аналізу норм процесуального права відносно правових підстав для закриття провадження у справі.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у цій справі є правомірність дій Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області щодо зобов`язання надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а підставою позову - невиконання рішення  Одеського окружного адміністративного суду рішенням від 11 вересня 2018 року по справі № 815/2306/18, що набрало законної сили 12.10.2018 року .
Колегія суддів вважає, що спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку із невиконанням відповідачем рішення  Одеського окружного адміністративного суду рішенням від 11 вересня 2018 року по справі № 815/2306/18, що набрало законної сили 12.10.2018 року .
Разом з тим ОСОБА_1 оскаржив дії Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області щодо виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду рішенням від 11 вересня 2018 року по справі № 815/2306/18 шляхом подання адміністративного позову, а не заяви в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.
Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.
Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення. Якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.
У разі порушення зазначеного порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду - провадження у справі належить закривати з посиланням на те, що спір вирішений судовим рішенням, яке набрало законної сили.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22 серпня 2019 року по справі №522/10140/17, від 29 липня 2020 року по справі №580/1264/19.
Проте, суд першої інстанції при розгляді цієї справи не звернув на це уваги і повторно досліджував та перевіряв правомірність і обґрунтованість конкретних підстав щодо надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.
Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За змістом частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).
Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Відповідно до статті 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Отже, суд першої інстанції повинен був з`ясувати, чи не були оскаржувані дії відповідача пов`язані з виконанням судового рішення, чи є самостійним предметом спору.
Колегія суддів, проаналізувавши предмет позову у цій справі, дійшла висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення (рішення  Одеського окружного адміністративного суду рішенням від 11 вересня 2018 року по справі № 815/2306/18, що набрало законної сили 12.10.2018), якими відповідача зобов`язано надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у розмірі 0,1 га в межах села Лиманка на території Таїровської сільської ради Овідіопольського району Одеської області згідно ідентифікаторів Публічної кадастрової карти - КОАТУУ 5123755800, зона 02, квартал 005.
Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту - зобов`язати Таїровську селищну раду Овідіопольського району Одеської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у розмірі 0,1 га в межах села Лиманка на території Таїровської сільської ради Овідіопольського району Одеської області згідно ідентифікаторів Публічної кадастрової карти - КОАТУУ 5123755800, зона 02, квартал 005 -  є одним із способів виконання Одеського окружного адміністративного суду рішенням від 11 вересня 2018 року.
Отже, спір у справі є тотожним, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.
Відтак, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 382 КАС України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. За вказаних обставин, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 382 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.
У зв`язку з цим, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.
Суд першої інстанції у цій справі при вирішенні спору не дослідив характер правовідносин, що виникли між сторонами та не звернув увагу, що підставою звернення до суду з даним позовом є невиконання судового рішення, та як наслідок допустив порушення норм процесуального права, яке полягає у незастосуванні спеціальних правових норм, які передбачені у статтях, 382, 383 КАС України.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Спір у справі, що розглядається, є тотожним спору у справі № 815/2306/18, оскільки він виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 820/4261/18, № судового рішення в ЄДРСРУ 80980007.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
Згідно до частини 1 статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно  статтями 238,  240  цього Кодексу.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи помилково застосовані норми процесуального права, а тому, керуючись пунктом 3 частини 1 статті 315 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про закриття провадження по справі.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду  від 20.03.2020 по справі № 420/7053/19 - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою провадження по справі за позовом ОСОБА_1  до Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області  про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - закрити.
          Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Шляхтицький О.І.	
Судді	    	Семенюк Г.В.    Домусчі С.Д.