УХВАЛА
 
25 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 171/110/19
провадження №  61-944св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., 
Червинської М. Є.,
 
розглянув клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконавчих дій на підставі рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних від простроченої суми,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
 
У січні 2019 року  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 
про стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних.
 
Позов мотивовано тим, що рішенням Жовтневого районного суду 
м. Дніпропетровська від 14 березня 2013 року з ОСОБА_1 на користь 
ОСОБА_5 стягнуто 235 662,40 грн на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
 
Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 
2013 року в рішення в цій частині залишено без змін.
 
14 листопада 2013 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 
на виконання рішення було видано виконавчий лист та 06 грудня 2013 року Апостолівським районним відділом державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження ВП № 41100429.
 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 загинув.
 
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 
2015 року замінено стягувача ОСОБА_5 на його правонаступників-спадкоємців: батька ОСОБА_2 та дружину ОСОБА_3 , що діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2
 
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 
2016 року встановлено порядок виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2013 року, згідно з якою на користь кожного зі стягувачів підлягає стягненню з ОСОБА_1 по 1/3 частині стягнутої з нього загальної суми коштів у розмірі 235 662,40 грн. 
 
Уточнивши позові вимоги, посилаючись на те, що остаточно прострочена заборгованість з відповідача в сумі 222 232,1 грн отримана позивачами лише 
23 січня 2019 року, просили стягнути з відповідача 3 % річних та інфляційні втрати за період з 04 листопада 2013 року (часу набуття чинності рішенням 
про відшкодування матеріальної шкоди) до 23 січня 2019 року в сумі 
380 148,23 грн у рівних частках по 126 716,07 грн кожному, а також стягнути 
з відповідача 2 534,00 грн судових витрат у рівних частках, по 1 267,00 грн кожному.
 
Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області 
від 19 липня 2019 року позов задоволено частково.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3% річних від простроченої суми 
в розмірі 6 789,41 грн, інфляційні втрати в розмірі 30 890,26 грн, судовий збір 
у сумі 376,90 грн, всього в сумі 38 056,57 грн.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 3 % річних від простроченої суми 
в розмірі 6 789,41 грн, інфляційні втрати в розмірі 30 890,26 грн, судовий збір 
в сумі 376,90 грн, всього в сумі 38 056,57 грн.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4  3 % річних від простроченої суми 
в розмірі 11 599,85 грн, інфляційні втрати в розмірі 115 116,22 грн, всього в сумі 126 716,07 грн.
 
У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.
 
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 1 267,16 грн.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду у січні 2020 року, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судами норм процесуального права й неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 грудня 2019 рокускасувати.
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 лютого 2020 рокувідкрито касаційне провадження у вказаній справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 
2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року, витребувано з Апостолівського районного суду Дніпропетровської області матеріали цивільної справи № 171/110/19.
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням, у якому просив зупинити виконавчі дії на підставі рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2019 року про стягнення з нього 
на користь ОСОБА_2 3 % річних від простроченої суми в розмірі 6 789,41 грн, інфляційних витрат в розмірі 30 890,26 грн, а всього 38 056,57 грн, на користь ОСОБА_4 3 % річних від простроченої суми в розмірі 11 599,85 грн, інфляційних втрат в розмірі 115 116,22 грн, а всього 126 716,07 грн, на користь ОСОБА_3 
 3 % річних від простроченої суми в розмірі 6 789,41 грн, інфляційних втрат 
в розмірі 30 890,26 грн, а всього 38 056,57 грн, посилаючись на пункт 2 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження». 
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 червня 2020 року справу передано судді-доповідачеві 
Бурлакову С. Ю.
Пунктом 2 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій 
у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції 
за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Аналогічна норма містилась у частині восьмій статті 394 ЦПК України у редакції, чинній на час подання касаційної скарги, відповідно до якої за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Оскільки чинним цивільним процесуальним законодавством України, а також цивільним процесуальним законодавством України, чинним на час подання касаційної скарги, до повноважень Верховного Суду віднесено саме зупинення виконання оскаржуваного судового рішення (рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2019 року), 
а не зупинення виконавчих дій, подане ОСОБА_1. клопотання про зупинення виконавчих дій на підставі рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2019 року задоволенню не підлягає.
Керуючись статтею 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконавчих дій на підставі рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2019 року відмовити.
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:	С. Ю. Бурлаков  	
 	В. М. Коротун  	
 	М. Є. Червинська