ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року 
м. Київ
справа № 2а/1270/5076/2012
касаційне провадження № К/9901/33231/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шипуліної Т.М.,
суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 03.10.2016 (суддя Борзаниця С.В.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 (головуючий суддя - Компанієць І.Д.; судді: Сухарьок М.Г., Ястребова Л.В.) у справі № 2а/1270/5076/2012 за позовом Комунального підприємства «Сєвєродонецькі теплові мережі» до Державної податкової інспекції у                                  м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Сєвєродонецькі теплові мережі» звернулось до адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у                                 м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.02.2012                   № 0000322301, від 10.02.2012 № 0000312301, від 10.02.2012 № 0000302301, від 10.02.2012 № 0000292301. 
Справа розглядалась судами неодноразово. 
Так, Луганський окружний адміністративний суд постановою від 21.09.2012, яку Донецький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 22.11.2012 залишив без змін, позовні вимоги задовольнив повністю.
Вищий адміністративний суд України ухвалою від 16.03.2016 зазначені судові рішення скасував, а справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції. 
При цьому суд касаційної інстанції зазначив, що для правильного вирішення справи та з`ясування наявності/відсутності в податкового органу підстав для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень судам необхідно було перевірити, в рамках яких кримінальних справ призначалися контрольні заходи щодо підприємства, чи передавалися кримінальні справи до суду та чи набрали законної сили рішення суду у відповідних кримінальних справах.
У випадку ж встановлення факту набрання законної сили рішенням у кримінальній справі, в рамках якої призначався контрольний захід щодо позивача, суд наголосив на необхідності перевірки господарських взаємовідносин Комунального підприємства «Сєвєродонецькі теплові мережі» з контрагентами.
За наслідками нового розгляду справи Луганський окружний адміністративний суд постановою від 03.10.2016 адміністративний позов задовольнив повністю.
Донецький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 06.12.2016 залишив постанову Луганського окружного адміністративного суду від 03.10.2016 без змін. 
Державна податкова інспекція у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області звернулась до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Луганського окружного адміністративного суду від 03.10.2016, ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. 
В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, а саме: статей 203, 207, 215, 216, 228 Цивільного кодексу України, пункту 5.1, підпункту 5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 № 334/94-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), частини четвертої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в судах попередніх інстанцій).  
Зокрема, наголошує на фіктивному характері розглядуваних господарських операцій.
Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем на підставі                  підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78,              пункту 82.1 статті 82 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та на виконання постанови старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого відділу податкової міліції Державної податкової адміністрації в Луганській області від 18.03.2011 за матеріалами кримінальної справи № 02/10/9145-02 проведено позапланову виїзну перевірку Комунального підприємства «Сєвєродонецькі теплові мережі» з питання дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при взаємовідносинах із Товариством з обмеженою відповідальністю «Лугапорт», Приватним підприємством «Леком-Рудмет», Приватним підприємством «Союз-Трейд-В», Приватним підприємством «Лугпромбуд Плюс» за період з 13.02.2008 по 31.12.2010, наслідки якої оформлено актом від 15.04.2011 № 871/23-35549138.
Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог підпунктів 7.4.1, 7.4.5               пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997           № 168/97-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), у зв`язку з чим органом доходів і зборів прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.02.2012 № 0000322301, згідно з яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 172556,84 грн.
Крім того, Державною податковою інспекцією у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1           статті 20, підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та на підставі постанови старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого відділу податкової міліції Державної податкової адміністрації в Луганській області від 05.05.2011 за матеріалами кримінальної справи № 02/10/9145-02 проведено позапланову виїзну перевірку Комунального підприємства «Сєвєродонецькі теплові мережі» з питання дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток при взаємовідносинах із Товариством з обмеженою відповідальністю «Лугапорт», Приватним підприємством «Леком-Рудмет», Приватним підприємством «Союз-Трейд-В», Приватним підприємством «Лугпромбуд Плюс» за період з 01.01.2008 по 31.12.2010, за результатами якої складено акт від 20.06.2011 № 1306/23-35549138.
За наслідками контрольного заходу податковий орган дійшов висновку про порушення позивачем вимог пункту 5.1, підпункту 5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 № 334/94-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), що стало підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 10.02.2012 № 0000312301, згідно з яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності в загальному розмірі 286400,00 грн.
Також, відповідачем на підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та на виконання постанови старшого слідчого Прокуратури м. Брянка від 09.11.2011 за матеріалами кримінальної справи № 07/11/9038 проведено позапланову виїзну перевірку підприємства з питання дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість при взаємовідносинах із Приватним підприємством «Ріона» та Приватним підприємством «Ауріта» за період з 01.01.2010 по 30.09.2011, про що складено акт від 05.12.2011 № 2159/23-35549138.
Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог підпунктів 7.4.1, 7.4.5             пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997         № 168/97-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин),              пунктів 198.1, 198.3, 198.4, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (в редакцій, чинній на час виникнення спірних правовідносин), пункту 5.1, підпункту 5.2.1            пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 № 334/94-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), внаслідок чого контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 10.02.2012 № 0000292301 та від 10.02.2012 № 0000302301, згідно з якими збільшено суми грошових зобов`язань з податку на додану вартість у загальному розмірі 27195,00 грн. і з податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності в загальному розмірі 33993,50 грн. відповідно.
За правилами підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (в редакцій, чинній на час виникнення спірних правовідносин) документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється, зокрема, у випадку, коли отримано постанову суду (ухвалу суду) про призначення перевірки або постанову органу дізнання, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону у кримінальних справах, що перебувають у їх провадженні.
Відповідно до пункту 86.9 статті 86 Податкового кодексу України (в редакцій, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі якщо грошове зобов`язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не приймається до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду. Матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів перевірки та висновків органу державної податкової служби визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність. 
Разом з тим, згідно з вимогами пункту 58.4 статті 58 Податкового кодексу України (в редакцій, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі коли судом за результатами розгляду кримінальної справи про злочини, предметом якої є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов`язаний визначити податкові зобов`язання платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов`язань за якими встановлена рішенням суду, та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов`язань і застосування стосовно нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що матеріали документальних позапланових перевірок, проведених на виконання постанов слідчого, можуть бути підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень лише після винесення судом обвинувального вироку, що набрав законної сили, або винесення рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами. 
Таке правозастосування узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постановах від 27.01.2015 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Києві, Державної податкової адміністрації України, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, а також від 17.11.2015 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Салді-сервіс» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, який має враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.
Тобто, положення пункту 86.9 статті 86 Податкового кодексу України (в редакцій, чинній на час виникнення спірних правовідносин) щодо заборони контролюючому органу приймати податкові повідомлення-рішення про збільшення грошових зобов`язань платнику податків за результатами перевірок, призначених у рамках кримінальних справ, за відсутності рішення (рішень) суду у відповідних кримінальних справах, мають імперативний характер, про що чітко зазначено в наведених судових актах Верховного Суду України.
У справі, що розглядається, судами на підставі листів, складених за підписом начальника слідчого відділу фінансових розслідувань Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області, від 23.06.2016 № 399/23/12-14 та від 18.07.2016 № 446 встановлено, що в органу доходів і зборів відсутня будь-яка інформація щодо підсумків розгляду кримінальних справ                       № 02/10/9145-02 та № 07/11/9038, в рамках яких призначено розглядувані перевірки позивача. Відсутні також відомості щодо завершення досудового розслідування в цих кримінальних справах та результатів судового розгляду за ними.
Водночас згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, судові рішення, внесені до якого, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 № 3262-IV, у вироку Ленінського районного суду м. Луганська від 12.11.2013 у справі № 1кп-713/13 міститься інформація про те, що 05.05.2011 ОСОБА_1 пред`явлено обвинувачення за частиною третьою          статті 27, частиною другою статті 205, частиною третьою статті 358 Кримінального кодексу України за фактом створення фіктивних суб`єктів підприємницької діяльності та матеріали кримінальної справи № 02/10/9145-02 спрямовано до Ленінського районного суду м. Луганська.
Крім того, з вироку Ленінського районного суду м. Луганська від 23.12.2011 у справі № 1-1126/2011 вбачається, що засновника одного із контрагентів позивача - Приватного підприємства «Союз-Трейд-В» ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 205 Кримінального кодексу України, тобто встановлено нелегальність діяльності зазначеного суб`єкта господарювання. 
Наведене виключає можливість дійти висновку про дотримання судовими інстанціями вимог частин четвертої, п`ятої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в судах попередніх інстанцій), які зобов`язують суд вжити передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі.
Не перевірено судами й обставини, з якими орган доходів і зборів пов`язав своє право на прийняття податкових повідомлень-рішень саме в лютому 2012 року, зважаючи на те, що контрольні заходи щодо Комунального підприємства «Сєвєродонецькі теплові мережі» завершено в квітні, червні, грудні 2011 року. 
Необхідно також звернути увагу на те, що за відсутності відповідних судових рішень у кримінальних справах суд не повинен оцінювати акти індивідуальної дії на предмет їх правомірності та здійснювати їх правовий аналіз, зокрема вирішувати питання про реальний/фіктивний характер здійснених платником господарських операцій. 
Адже, метою наведеного правового регулювання є оцінка поведінки платника податків у сфері податкових правовідносин саме в рамках кримінального провадження.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
Таким чином, постановлені у справі судові рішення підлягають скасуванню, а          справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Під час нового розгляду справи суд на підставі встановлених ним обставин та досліджених доказів, з урахуванням принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, повинен дійти висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.
Керуючись частиною другою розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15.01.2020 № 460-IX, статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області задовольнити частково.
Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 03.10.2016 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 у справі                             № 2а/1270/5076/2012 скасувати.
Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду:                                                                            Т.М. Шипуліна

                                                                                                    Л.І. Бившева
                                                                                                    
                                                                                                                В.В. Хохуляк