ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2020 року                                                                                      Справа № 924/1265/19 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Мельник О.В. ,  суддя Грязнов В.В. 

секретар судового засідання Дика А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Хмельницької міської ради на рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.06.2020 у справі №924/1265/19 (суддя Музика М.В.)
за позовом Хмельницької міської ради
до відповідача Фізичної особи-підприємця Лаворик Олени Іванівни, м. Хмельницький
про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 465 898,05 грн.

за участю представників сторін:
позивача - Кучевська Г.В.; 
відповідача - Цюпик О.В.; 
ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 10.06.2020 у справі №924/1265/19 у задоволенні позову Хмельницької міської ради до Фізичної особи-підприємця Лаворик Олени Іванівни, м. Хмельницький про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 465898,05 грн. відмовлено. 
Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, Хмельницька міська рада звернулася до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.06.2020 у справі №924/1265/19, в якій просить суд апеляційної інстанції рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.06.2020 у справі № 924/1265/19 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задоволити в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що відмовляючи в позові, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що Хмельницькою міською радою не доведено розмір площі земельної ділянки, за яку стягуються кошти.
Також, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про недоведеність розміру суми, яка підлягає стягненню з відповідача. Зокрема, апелянт звертає увагу апеляційного суду, що суд першої інстанції поверхнево проаналізував подані позивачем докази, не врахував, що згідно витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 12.11.2019 та від 17.04.2020 вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки є однаковою, тобто є належним доказом розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки. 
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 04.12.2019 у справі №917/1739/17 суд, встановивши обґрунтованість хоча б частини позовних вимог, повинен був навести свій розрахунок таких вимог, оскільки це є процесуальним обов`язком суду. Проте судом першої інстанції вищевказаних дій зроблено не було, що призвело до безпідставної відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Також зазначає, що правова позиція, висловлена судом у рішенні по даній справі, позбавляє Хмельницьку міську раду, як власника земельної ділянки, права на отримання коштів за користування земельною ділянкою власником об`єкта нерухомого майна, що на ній знаходиться, та порушує закріплений у ст. 206 Земельного кодексу України принцип платного користування землею. Така правова позиція суду першої інстанції не спонукає особу, якій належить об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, яка належить Хмельницькій міській раді, оформити у встановленому законодавством порядку право користування земельною ділянкою і сплачувати до бюджету міста кошти за її використання.
Листом Північно-західного апеляційного господарського суду №924/1265/19/3616/20 від 07.07.2020 витребувано матеріали справи №924/1265/19 з Господарського суду Хмельницької області. 13.07.2020 матеріали справи №924/1265/19 надійшли на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду.
Розпорядженням керівника апарату суду від 15.07.2020 №01-04/240 у зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії Бучинської Г.Б. у період з 13.07.2020 по 09.08.2020, відповідно до ст. 32 ГПК України, ст. 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", п.п. 18, 20 Розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну судді-члена колегії у справі.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2020 для розгляду справи №924/1265/19 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Грязнов В.В., суддя Мельник О.В.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.07.2019 у справі №924/1265/19 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Хмельницької міської ради на рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.06.2020 у справі №924/1265/19 та призначено розгляд    апеляційної скарги на 08 вересня 2020 року об 11:00 год.
Матеріалами справи стверджується, що ухвала Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.07.2019 у справі №924/1265/19 була отримана учасниками у справі, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.
30.07.2020 року від позивача до суду надійшло клопотання про забезпечення проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції з Хмельницьким апеляційним судом    (29000, м.Хмельницький, Майдан Незалежності,2).
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.07.2019 у справі №924/1265/19 клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі    №924/1265/19 - задоволено. Доручено забезпечення проведення відеоконференції Хмельницькому апеляційному суду (м.Хмельницький, Майдан Незалежності,2). 
17.08.2020 на поштову адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшов від Фізичної особи-підприємця Лаворик Олени Іванівни відзив, в якому з підстав вказаних у ньому, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки її доводи є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції ухвалене у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи. Відповідач вважає, що вірно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення господарського спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності. Просить суд апеляційної інстанції рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.06.2020 у справі №924/1265/19 - залишити без змін, а апеляційну скаргу Хмельницької міської ради - залишити без задоволення.
В судове засідання 08.09.2020 з`явились представники позивача та відповідача.
У судовому засіданні 08.09.2020 представники позивача та відповідача повністю підтримали вимоги і доводи, викладені відповідно в апеляційній скарзі та у відзиві на апеляційну скаргу та надали усні пояснення щодо суті спору.
Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву стосовно дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.
Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом встановлено наступне.
29.05.2007 року між Хмельницькою міською радою та ТОВ "Полімермаш" укладено договір оренди землі, за умовами якого міська рада надала ТОВ "Полімермаш" в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування приміщення тарного цеху, яка знаходиться в м. Хмельницькому, по вул. Курчатова, 6/5А , площею 3242 кв.м. у термін до 06.12.2011 року. У договорі оренди вказано, що земельна ділянка передається в оренду для обслуговування приміщення тарного цеху та має цільове призначення - землі промисловості (т.1 а.с. 154).            
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 28.02.2019 року за Лаворик Оленою Іванівною зареєстровано 06.07.2007 року на праві приватної власності приміщення тарного цеху загальною площею 710,8 кв.м. за адресою: м. Хмельницький, вул. Курчатова, буд. 6.
Хмельницька міська рада рішенням №48 від 26.02.2010 року припинила право користування ТОВ "Полімермаш" земельною ділянкою по вул. Курчатова, 6/5 А, площею 3242 кв.м. та надала її в оренду ФОП Яковлевій О.І. на 5 років; категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
Як вбачається Яковлєва Олена Іванівна 26.11.2011 змінила прізвище на підставі свідоцтва про шлюб на Лаворик, про що зроблено Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому відповідний актовий запис за №2524 (т.1 а.с. 29).
14.04.2011 року договір оренди землі від 29.05.2007 року, який укладено між Хмельницькою міською радою та ТОВ "Полімермаш", розірвано (т.1 а.с. 199).
Згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 29.03.2010 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 площею 3242 кв.м. становить 1418382,00 грн (т.1 а.с. 54).
21.04.2010 року ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького міського голови з проханням надати згоду на виділення в оренду земельної ділянки для обслуговування тарного цеху меншої площі, ніж 3242 кв.м (т.1 а.с. 55).
У відповідь департамент архітектури, містобудування та земельних ресурсів у листі №Я-3253-10 від 27.05.2010 року повідомив відповідача, що для винесення на розгляд виконавчого комітету та сесії міської ради питання стосовно зменшення площі земельної ділянки по АДРЕСА_1 , необхідно подати відповідну землевпорядну документацію (т.1 а.с. 57).
Департамент архітектури та містобудування Управління архітектури та містобудування повідомив відповідача листом №1106/03-01-14 від 28.05.2012 року, що приміщенню товарного цеху, загальною площею 710,8 кв.м. по АДРЕСА_2 , наказом від 28.05.2012 року №319 по управлінню архітектури та містобудування департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів, змінено адресу на АДРЕСА_1 , з метою впорядкування адреси приміщення, яке фактично розміщене на земельній ділянці по АДРЕСА_1 (наказ №319 від 28.05.2012 року "Про зміну адреси нежитлового приміщення в м. Хмельницькому") (т.1 а.с. 23-24).
Департамент архітектури, містобудування та земельних ресурсів Управління земельних ресурсів та земельної реформи Хмельницької міської ради надіслав відповідачу із листом №252/02-01-14 від 17.01.2013 року проект договору оренди землі, на підставі рішення 33-ої сесії Хмельницької міської ради від 26.02.2010 року №48 (т.1 а.с. 63).
30.05.2013 року ОСОБА_2 звернулась із проханням до Хмельницького міського голови щодо зменшення розміру земельної ділянки з 3242 кв.м. до 898 кв.м. У відповідь департамент архітектури, містобудування та земельних ресурсів повідомив відповідача про неможливість зменшення площі переданої в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 у зв`язку з знаходженням на земельній ділянці об`єктів нерухомості, які повинні мати під`їзні шляхи (т.1 а.с. 68).
08.10.2018 року департамент архітектури, містобудування та земельних ресурсів Управління земельних ресурсів та земельної реформи Хмельницької міської ради звернувся до відділу у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з проханням надати витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, в тому числі, по АДРЕСА_1 , 6810100000:02:003:0096, площа 0,3242 га, для обслуговування приміщення тарного цеху, категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; землекористувач - ОСОБА_2 .
Як вбачається із витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 09.10.2018 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6810100000:02:003:0096 за адресою: АДРЕСА_1 (категорія земель: землі сільськогосподарського призначення) у 2015 році для комерційного використання становила 3487607,00 грн., у 2016 році для комерційного використання - 4995476,00 грн.; у 2015 році для виробництва - 1674051,00 грн., у 2016 році для виробництва - 2397828,00 грн., у 2017 році - 4236164,00 грн., у 2018 році - 6354245,00 грн. Коефіцієнти: 2015-2016 роки для комерційного використання      - 2,5; 2015-2016 роки      для виробництва 1,2; 2017 рік - 2,0; 2018 рік - 3,0 (т.1 а.с. 71).      
Працівниками відділу оренди та продажу землі управління земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів здійснено обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1 , про що складено акт від 09.10.2018 року. При обстеженні встановлено, що земельна ділянка знаходить на закритій території, огороджена та на ній знаходяться приміщення (т.1 а.с. 70).      
Головне управління ДФС у Хмельницькій області листом від 23.10.2018 року повідомило, що ОСОБА_2 за земельну ділянку по АДРЕСА_1 , кадастровий номер 6810100000:02:003:0096, площею 0,3242 га, у 2015-2018 роках не звітує та не сплачує (т.1 а.с. 17).      
У грудні 2018 року ОСОБА_2 зверталась до Хмельницького міського голови з прохання надати дозвіл на поділ земельної ділянки з кадастровим номером 6810100000:02:003:0096.      У відповідь департамент архітектури, містобудування та земельних ресурсів у листах від 29.11.2018 року та 29.12.2018 року повідомив про вивчення посадовими особами управління земельних ресурсів та земельної реформи можливих варіантів поділу земельної ділянки (т. 1 а.с. 73).            
Рішенням виконавчого комітету №30 від 10.01.2019 року затверджено акти, подані комісією для визначення збитків власникам землі та землекористувача, в тому числі, акт №8 щодо визначення та відшкодування розміру збитків, заподіяних внаслідок використання земельної ділянки площею 617 м.кв. по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 без правовстановлюючих документів, згідно якого розмір збитків становить 41475,10 грн (т.1 а.с. 76).      
Департамент архітектури, містобудування та земельних ресурсів у листі від 31.01.2019 року повідомив ОСОБА_2 , що відомості в частині форми власності та цільового призначення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,3242 га, кадастровий номер 6810100000:02:003:0096, в Державний земельний кадастр занесені помилково (т.1 а.с. 79).
Як вбачається із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.10.2019 року, земельна ділянка площею 0,3242 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 6810100000:02:003:0096, перебуває у комунальній власності; цільове призначення - 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості; категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; вид використання земельної ділянки - обслуговування приміщення тарного цеху. Власник - Хмельницька міська рада, орендар ФОП Яковлєва О.І. (т.1 а.с. 25).
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 23.10.2019 року закрито провадження у справі за позовом Хмельницької міської ради про стягнення з ОСОБА_2 безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у зв`язку з підвідомчістю даного спору господарському суду.
Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 11.11.2109 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 6810100000:02:003:0096, площею 3242 кв.м., становить 2541698,00 грн. Категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; цільове призначення земельної ділянки: 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.
Департамент архітектури, містобудування та земельних ресурсів Управління земельних ресурсів та земельної реформи Хмельницької міської ради повідомив листом від 26.03.2020 року, що рішенням міської ради категорія земель та цільове призначення земельної ділянки по АДРЕСА_1 не змінювалось.
Згідно з даними поземельної книги на земельну ділянку з кадастровим номером 6810100000020030096, 04.10.2019 року на підставі звернення заявника виправлено цільове призначення земельної ділянки та його вид використання на землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, код цільового призначення: 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель ат споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.
Як вбачається із розрахунку розміру орендної плати від 05.02.2020 року, позивачем нараховано відповідачу 71934,84 грн. за 2016 рік (площа земельної ділянки 3242 кв.м., нормативна грошова оцінка 2397828,00 грн.); 127084,92 грн. за 2017 рік (площа - 3242 кв.м., нормативна грошова оцінка 4236164,00 грн.); 190627,35 грн. за 2018 рік (площа 3242 м.кв., нормативна грошова оцінка 6354245,00 грн.), 76250,94 грн. за 2019 рік (площа - 3242 кв.м., нормативна грошова оцінка 2541698,00 грн.).
Відповідно до Витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 17.03.2020 року та 17.04.2020 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 6810100000:02:003:0096, площею 3242 кв.м., у 2016 році становила 2397828,00 грн., у 2017 році - 4236164,00 грн., у 2018 році - 4236164,00 грн.; з 17.07.2018 року по 04.10.2019 року - 6354245,00 грн., з 05.10.2019 року - 2541698,00 грн. Категорія земель: землі сільськогосподарського призначення (згідно НКС) до 04.10.2019 року; землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення з 05.10.2019 року. Цільове призначення земельної ділянки: 01.11. до 04.10.2019 року. 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості з 05.10.2019 року (т.1 а.с. 202, 225).      
У листі від 17.04.2020 року відділ Держгеокадастру у Хмельницькому районі зазначив, що витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 02.10.2018 року виконувався згідно   Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 року №489, на той час на ПКК категорія земель була визначена як землі сільськогосподарського призначення (помилка була допущена ліцензованою організацією у відомостях обмінного фалу). На підставі заяви від 04.10.2019 року виправлено категорію земель, форми власності та виду використання земельної ділянки.
З огляду на зазначене, оскільки ФОП Лаворик О.І. є власником приміщення тарного цеху загальною площею 719,8 кв.м. по АДРЕСА_1 , проте, з моменту оформлення права власності на нерухоме майно право на землю не оформила, здійснювала користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів для обслуговування приміщення тарного цеху, договір оренди землі не уклала та плату за користування земельною ділянкою не вносила, позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з ФОП Лаворик О.І., з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог 465 898,05 грн., безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 01.01.2016 по 31.12.2019 за земельну ділянку площею 3242 м.кв. (т.1 а.с. 121-122). 
Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів апеляційної скарги та заперечень викладених у відзиві, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За приписами ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Особа, яка звертається до господарського суду з позовом, самостійно обирає спосіб захисту, визначає відповідача, предмет та підстави позову та зазначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов.
Згідно зі ст. 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.
Зважаючи на положення статті 2 Закону України "Про оренду землі", відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. 
Відповідно до положень   статті 80 Земельного кодексу України   суб`єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.
За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними   статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Земельним кодексом України   визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.   Податковим кодексом України   встановлено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п.14.1.136   п.   14.1. ст.   14 ПК України).
За змістом   статті 93 Земельного кодексу України   та   статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Підстави та порядок переходу права на земельну ділянку при переході права власності на розташовані на ній житловий будинок, будівлю або споруду визначаються   статтею 377 Цивільного кодексу України   та   статтею 120 Земельного кодексу України.
Згідно зі   ст. 377 Цивільного кодексу України   визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації).
Як свідчать матеріали справи, Лаворик (Яковлєва) Олена Іванівна набула на підставі договору купівлі-продажу від 14.06.2007 року приміщення тарного цеху загальною площею 710,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яке зареєстровано відповідачем 06.07.2007 року. В подальшому, наказом Департаменту архітектури та містобудування Управління архітектури та містобудування №319 від 28.05.2012 року "Про зміну адреси нежитлового приміщення в м. Хмельницькому" приміщенню товарного цеху, загальною площею 710,8 кв.м. по АДРЕСА_2 , змінено адресу на 
АДРЕСА_1 рішенням №48 від 26.02.2010 року припинила право користування ТОВ "Полімермаш" земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , площею 3242 кв.м. та надала її в оренду ФОП Яковлевій О.І. на 5 років; категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. З 14.04.2011 року договір оренди землі за адресою: АДРЕСА_1 , площею 3242 кв.м., укладений між Хмельницькою міською радою та ТОВ "Полімермаш", розірвано.      
Матеріалами справи стверджується та не заперечується учасниками судового розгляду, що між відповідачем як власником нерухомого майна та позивачем не укладено договір оренди земельної ділянки комунальної власності за адресою: АДРЕСА_1 .
Главою 83 Цивільного кодексу України   врегульовано відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Відповідно до частин першої та другої   статті 1212 Цивільного кодексу України   особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення   глави 83 Цивільного кодексу України   застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.
Зазначені правові позиції щодо кондикційних зобов`язань є усталеними, неодноразово висловлювались Верховним Судом, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц та від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.
Для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати згідно із   статтями 1212-1214 Цивільного кодексу України   за фактичне користування без належних на те правових підстав, земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований необхідно, насамперед, з`ясувати: а) чи наявні правові підстави для використання земельної ділянки; б) яка площа земельної ділянки та чи є вона сформованою відповідно до вимог земельного законодавства; в) в якому розмірі підлягають відшкодуванню доходи пов`язані із безпідставним збереженням майна розраховані відповідно до вимог земельного законодавства, а саме на підставі нормативної грошової оцінки землі. Дана правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 922/981/18.
В свою чергу, основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 Податкового кодексу України. Подібна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі №920/739/17.
Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України "Про оцінку земель" підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. 
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5- 7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5- 7 років, а несільськогосподарського призначення - не    рідше ніж один раз на 7- 10 років (стаття 18 Закону України "Про оцінку земель").
Частинами    1, 2 статті    20 цього Закону передбачено, що за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. 
Відповідно до частин 1, 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Згідно з частиною 4 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" рішення рад, зазначених у цій статті, щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України, якою, в свою чергу, передбачено, що рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
Таким чином, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки є належним та допустимим доказом, що підтверджує дані про нормативну грошову оцінку. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.03.2020 у справі №917/353/19.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем здійснено розрахунок безпідставно збережених коштів на основі Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 09.10.2018 року, який наданий відділом у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області у відповідь на запит Управління земельних ресурсів та земельної реформи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради від 08.10.2018 року. У вказаному витягу зазначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6810100000:02:003:0096 за адресою: м. Хмельницький, вул. Курчатова, 6/5 А (категорія земель: землі сільськогосподарського призначення) у 2015 році для комерційного використання становила 3487607,00 грн., у 2016 році для комерційного використання - 4995476,00 грн.; у 2015 році для виробництва - 1674051,00 грн., у 2016 році для виробництва - 2397828,00 грн., у 2017 році - 4236164,00 грн., у 2018 році - 6354245,00 грн. Коефіцієнти: 2015-2016 роки для комерційного використання - 2,5; 2015-2016 роки      для виробництва 1,2; 2017 рік - 2,0; 2018 рік - 3,0.
За період 2019 року - на підставі витягу від 11.11.2019 року, згідно якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки із кадастровим номером 6810100000:02:003:0096 із цільовим призначенням 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості становить 2541698,00 грн.            
Процедура проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів визначена у Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затверджених Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 25.11.2016 №489   (далі - Порядок).
У п.5 Порядку передбачено, що коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), встановлюється на підставі Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої   наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року №548, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2010 року за № 1011/18306 (додаток 1).
В свою чергу, такий коефіцієнт використовується у формулі для визначення одного квадратного метра земельної ділянки населеного пункту (п. 3 Порядку).
Згідно додатку №1 до Порядку, для земельних ділянок із цільовим призначенням 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, встановлено коефіцієнт 1,2.
Матеріалами справи стверджується, зокрема, даними з поземельної книги, та не заперечується учасниками судового розгляду, що земельна ділянка із кадастровим номером 6810100000:02:003:0096 за адресою: АДРЕСА_1 , відноситься до земель промисловості та має цільове призначення 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.
Факт помилки даних у Державному земельному кадастрі щодо цільового призначення земельної ділянки за адресою: м. Хмельницький, вул. Курчатова, 6/5А, підтверджується також відділом у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області у листі №18-22-0.33-014/116-20 від 17.04.2020 року, згідно якого витяг від 02.10.2018 року виконувався відповідно до Порядку, а помилка в цільовому призначенні була допущена ліцензованою організацією у відомостях обмінного файлу. В подальшому, на підставі заяви ОСОБА_2 04.10.2019 року вказану помилку було виправлено.
З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 09.10.2018 року не може бути належним доказом для підтвердження нормативної грошової оцінки земельної ділянки із кадастровим номером 6810100000:02:003:0096 за адресою: м. Хмельницький, вул. Курчатова, 6/5А , оскільки сформований із невірними даними щодо земельної ділянки, зокрема, іншим цільовим призначенням, що, як вбачається із Порядку, має суттєве значення при визначенні нормативної грошової оцінки одного квадратного метра земельної ділянки населеного пункту. Дані Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 11.11.2019 року відрізняються від даних Витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 17.03.2020 року та 17.04.2020 року.      
Щодо фактичного користування відповідачем земельною ділянкою саме в розмірі 3242 кв.м, який був взятий при розрахунку безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, колегія суддів враховує наступне. 
В даних правовідносинах мова йде про стягнення з відповідача безпідставно збережених ним сум орендної плати, яку він мав би сплачувати за фактичне користування земельною ділянкою, тому площа цієї фактично використовуваної земельної ділянки має визначальне значення для розрахунку таких сум.
Відтак має значення площа, яку фактично використовує відповідач в такому позові і підтвердження її належними доказами, а не просто факт формування земельної ділянки в один об`єкт цивільних прав з відповідною площею з подальшою передачею її в оренду відповідачу.
Також, на необхідність підтвердження розміру земельної ділянки, якою фактично користується особа, до якої подано позов органом місцевого самоврядування про стягнення неодержаних доходів у розмірі орендної плати, зокрема, актом обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки звернула увагу Велика Палата у постанові від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 та у постанові від 04.12.2019 зі справи № 917/1739/17, а також Верховний Суд у постанові від 20.12.2019 року у справі № 917/266/19.
На необхідності достеменного встановлення розміру земельної ділянки, яка використовується відповідачем (чи користується відповідач земельною ділянкою лише у межах належних йому об`єктів нерухомого майна або більшою площею, а отже, чи не ґрунтується на припущеннях площа, яку покладено в основу обрахунку заявленої до стягнення суми), наголосив також Верховний Суд у постанові від 05.02.2020 року у справі №924/196/19.
Також, у постанові від 20.12.2019 у справі №917/266/19 Верховний Суд звернув увагу на необхідність підтвердження розміру земельної ділянки, якою фактично користується особа, до якої подано позов органом місцевого самоврядування про стягнення неодержаних доходів у розмірі орендної плати, зокрема, актом обстеження земельної ділянки з доданими до нього фото матеріалами або іншої інформації про площу земельної ділянки.
Як свідчать матеріали справи, позивачем, згідно розрахунку розміру орендної плати, здійснено нарахування на площу земельної ділянки у розмірі 3242 кв.м. Проте, доказів фактичного використання ФОП Лаворик О.І. земельної ділянки саме такої площі матеріали справи не містять, а позивачем не доведено.
Водночас, колегією суддів приймається до уваги, що площа нерухомості, яка належить відповідачу та знаходиться на земельній ділянці за адресою: м. Хмельницький, вул. Курчатова, 6/5А, становить 710,8 кв.м.; також в судовому засіданні апеляційної інстанції та у відзиві представник ФОП Лаворик О.І. зазначає про використання земельної ділянки площею меншою; відповідач неодноразово зверталась до Хмельницького міського голови із проханням надати їй земельну ділянку меншої, ніж 3242 кв.м., площі, зокрема у листі від 30.05.2013 року, адресованому Хмельницькому міському голові, відповідач просила надати їй в оренду земельну ділянку площею 898 кв.м., яка необхідна для обслуговування будівель.
Окрім того, у Акті від 09.10.2018 року, складеного працівниками відділу оренди та продажу землі управління земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів, не вказано про площу земельної ділянки, фактично використовувану відповідачем. Водночас, на підставі даного Акту Комісією для визначення збитків власникам землі та землекористувачам, яка діяла на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 26.07.2012 №657 зі змінами у складі, складено Акт №8 від 07.12.2018 щодо визначення та відшкодування розміру збитків, заподіяних внаслідок використання ОСОБА_2 земельної ділянки площею 617 м.кв. по АДРЕСА_1 без правовстановлюючих документів.
З огляду на зазначене, суд не вбачає обґрунтованою та доведеною площу земельної ділянки, на яку здійснено нарахування орендної плати позивачем, оскільки для стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою слід довести площу, яка   фактично використовується відповідачем, майно якого наявне на такій земельній ділянці. Одночасно у суду апеляційної інстанції відсутня можливість самостійно встановити розмір використовуваної відповідачем площі, оскільки вона може бути більшою, ніж у межах належних йому об`єктів нерухомого майна. При цьому 710,8 кв.м - це є площа приміщення належного відповідачу, а не площа земельної ділянки на якій цей об`єкт знаходиться. 
З огляду на встановлене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки позивачем не доведено фактичного використання відповідачем площі земельної ділянки в розмірі 3242 кв.м., а також здійснено розрахунок на підставі Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки із невірними даними щодо земельної ділянки, зокрема, її цільового призначення, що відповідно до Порядку впливає на розмір нормативної грошової оцінки, відтак відсутні підстави для стягнення з відповідача 465 898,05 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, за період 2016-2019 роки (площа земельної ділянки 3242 кв.м.). 
Згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).
У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За таких обставин, колегія суддів вважає посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними та документально необґрунтованими. Суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.
На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на апелянта.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Хмельницької міської ради на рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.06.2020 у справі №924/1265/19 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки визначені ст. ст. 287-291 ГПК України.
3. Справу повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "11" вересня 2020 р.

Головуючий  суддя                                                                      Розізнана І.В. 

Суддя                                                                                              Мельник О.В.  

Суддя                                                                                              Грязнов В.В.