ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/758/20 Справа № 199/3216/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Воробйов В. Л. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький  Р. В.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

07 липня 2020 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Мудрецького Р.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2020 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,- 
В С Т А Н О В И В :
Постановою суду від 02 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Вирішено стягнути на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.
При обставинах, встановлених районним судом, ОСОБА_1 визнано винним за те, що він 18.03.2020 року о 14:05 годині в районі будинку №51 по вул.Келецькій у м.Вінниця керував автомобілем «БМВ» № НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №0824. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що рішення суду незаконне, оскільки в матеріалах справи відсутнє направлення для проходження огляду в заклад охорони здоров`я, що є порушенням інструкції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, також йому не роз`яснювалося поліцейським чи лікарем про можливість отримати сертифікат відповідності на реактиви та вимірювальну техніку, тому апелянт вважає, що проведений огляд є недійсним. Крім того, апелянт вказує, що його безпідставно зупинили працівники поліції, при складанні протоколу ні свідків, ні понятих не було, та його склав інспектор без звання. На думку апелянт суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про допит лікаря, свідка ОСОБА_1 , витребування сертифікату відповідності та проведення повторного обстеження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим. 
Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 301718 від 18 березня 2020 року, висновком щодо результатів медичного огляду № 0824 від 18 березня 2020, який містить посилання на перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, рапортом працівника поліції.
Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, та доведеності його вини.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.
Суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, тоді як ці обставини беззаперечно доведені медичним висновком.
Щодо відсутності у матеріалах справи направлення на проходження огляду, що на думку апелянта робить цей огляд недійсним, то ці обставини хоча і мають місце, проте жодним чином висновків суду спростувати не можуть та на недопустимість доказів не вказують.
Матеріали провадження не містять жодних доказів, які б ставили під сумнів законність проведеного медичного огляду. До того ж, жодних заперечень стосовно порушення порядку його проведення ОСОБА_1 у протоколі не навів.
Доводи апелянта про порушення порядку складання протоколу також не заслуговують на увагу. Суд зауважує, що потреба у присутності свідків існує лише в разі відмови особи від проходження огляду, в той час як ОСОБА_1 притягується до відповідальності за перебування у стані наркотичного сп`яніння, підтвердженого відповідним висновком. 
Посилання апелянта на складання протоколу неуповноваженою особою також є безпідставними, оскільки суперечать складеному протоколу.
З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.
При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено. 
Отже, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, яке скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає. 

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В : 

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2020 року, якою  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського 
апеляційного суду                  Р.В.Мудрецький