ПОСТАНОВА
Іменем України

04 вересня 2020 року 
Київ
справа №820/5645/16
адміністративне провадження №К/9901/35550/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного підприємства «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» на   постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року (суддя Полях Н.А.) та   ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 9 березня 2017 року (судді: Ральченко І.М. (головуючий), Катунов В.В., Бершов Г.Є.) у справі № 820/5645/16 за позовом   Приватного підприємства «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» до   Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання дій протиправними,

УСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. Приватне підприємство «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» (далі - позивач, ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ») звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (далі - відповідач, контролюючий орган, ГУ ДФС у Харківській області) про визнання протиправними дій ГУ ДФС у Харківській області щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» з податку на додану вартість за період з 01.11.2015 по 31.03.2016 та оформлення її результатів актом від 07.09.2016 № 522/20-40-14-06-10/30560534.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час призначення та проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» контролюючим органом та його інспекторами було порушено процедуру призначення та проведення такої перевірки та оформлення її результатів, передбачену п.п. 75.1.2  п. 75.1 ст. 75, п. 78.1 ст. 78, п. 79.1, 79.2 ст. 79, п. 86.4 ст. 86 Податкового кодексу України та п. 3 розділу II Прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014 року  № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи».
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 9 березня 2017 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що контролюючий орган вчиняючи дії щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» з податку на додану вартість за період з 01.11.2015 по 31.03.2016 та оформлення її результатів актом перевірки від 07.09.2016 № 522/20-40-14-06-10/30560534, діяв у межах та у відповідності до вимог чинного податкового законодавства.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» подало касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати постанову   Харківського окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року та   ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 9 березня 2017 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» у повному обсязі.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
6. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що згідно до п.п. 20.1.1, 20.1.4 п. 20.1 ст. 20,  п. 41.1 ст. 41, п. 61.1, п. 61.2 ст. 61, п.п. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62, п.п. 75.1.2,     п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78, ст. 79, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України, у зв`язку з ненаданням ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» (податковий номер 30560534) у встановлений законом строк податкових декларацій з податку на додану вартість за період листопад 2015 року - березень 2016 року та отриманням матеріалів доказової бази кримінального провадження № 32016220000000044 від 10.02.2016 стосовно ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» (податковий номер 30560534) за період листопад 2015 року - березень 2016 року та відповідно наказу № 2331 від 22.08.2016 ГУ ДФС у Харківської області «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» (податковий номер 30560534), в період з 05.09.2016 по 06.09.2016 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» з питань перевірки правомірності нарахування податку на додану вартість за період з 01.11.2015 по 31.03.2016.
За наслідками вказаної перевірки складено акт від 07.09.2016 № 522/20-40-14-06-10-30560534 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки правомірності нарахування ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» (податковий номер 30560534) податку на додану вартість за період з 01.11.2015 по 31.03.2016» та винесено податкові повідомлення-рішення.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» у встановлений законом строк не надало до контролюючого органу податкові декларації з податку на додану вартість за період листопад 2015 року - березень 2016 року, що слугувало підставою для призначення перевірки. При цьому, позивач послався на неможливість надання податкових декларацій через те, що 11.04.2016 було направлено до Лозівської ОДПІ договір про визнання електронних документів. Зазначений договір було доставлено до ДФС України. Проте, зазначений договір про визнання електронних документів не було прийнято - код причини 101 - місце знаходження юридичної особи не відповідає відомостям ЄДР. При цьому, позивачем повторно 02.06.2016 направлено до податкового органу вказаний договір про визнання електронних документів, однак з вказаних вище причин зазначений договір не прийнято. При цьому позивач зазначив, що місцезнаходження позивача відповідає внесеним до ЄДР відомостям, а саме: Харківська область, Близюківський район,        с. Надеждине. З огляду на викладене, позивач вважає, що підприємство позбавлене можливості реалізувати свої права на подання податкової звітності засобами електронного зв`язку в електронній формі. Проте, ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» не скористалось правом надати податкову звітність у спосіб, визначений підпунктами «а» і «б» пункту 49.3 статті 49 ПК України.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що в межах справи № 820/4843/16 розглядається   адміністративний позов ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» до Лозівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в прийнятті договору про визнання електронної звітності від 11.04.2016 № 110420161 та зобов`язання відповідача вчинити дії щодо укладення договору про визнання електронної звітності від 11.04.2016 № 110420161 з позивачем та забезпечення електронного документообігу позивача шляхом надання можливості подачі податкової звітності в електронному вигляді. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2016 у справі № 820/4843/16 було відмовлено у задоволенні позовних вимог ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ».
Крім того, судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ГУ ДФС у Харківській області був виданий наказ від 22.08.2016 № 2331 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ». Копія наказу від 22.08.2016 № 2331 та повідомлення про проведення перевірки від 22.08.2016 № 315 отримано позивачем 27.08.2016 рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що не заперечувалось позивачем.
ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» звернулось з окремим позовом (справа                    № 820/6164/16) про визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби України від 04.10.2016 № 21550/6/99-99-14-05-02-15, оформлене у вигляді листа «Про розгляд скарги 331-08/1 від 31.08.2016 (вх. ДФС № 21772/6 від 05.09.2016), а скаргу ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ»  вважати задоволеною; визнання протиправним та скасування наказу № 2331 від 22.08.2016 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» (податковий номер 30560534). Тобто, питання правомірності винесення наказу ГУ ДФС у Харківській області № 2331 від 22.08.2016 та наявність підстав для його видання розглядається адміністративним судом в межах справи                          № 820/6164/16. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.01.2017 у справі № 820/6164/16 було відмовлено в задоволенні адміністративного позову ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ», однак вказана постанова на час розгляду судами першої та апеляційної інстанції даної адміністративної справи ще не набрала законної сили.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
7. В доводах касаційної скарги позивач цитує норми матеріального та процесуального права, перелічує порушення, які на його думку допущено контролюючим органом при призначенні та проведенні перевірки ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» та вказує на неврахування судами положень Податкового кодексу України щодо меж повноважень контролюючого органу при призначенні перевірки платника податків, дій при її проведенні та оформлення результатів такої, а також того, що позивачем було оскаржено у судовому порядку прийняття відповідачем наказу № 2331 від 22.08.2016 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» (податковий номер 30560534), що у своїй сукупності призвело до неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушень норм процесуального права при прийнятті рішення.
8. Відповідач надіслав заперечення на касаційну скаргу, в якому вказує на правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.
9. Касаційний розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 3 частини першої   статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України   (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
10. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):
10.1. Пункти 49.3, 49.4 статті 49.
Податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.
Платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації до контролюючого органу в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.
Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі до контролюючого органу всіма платниками цього податку з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.
У разі розірвання контролюючим органом в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів платник податків, договір з яким розірвано, має право до складання нового договору подавати податкову звітність у спосіб, визначений підпунктами «а» і «б» пункту 49.3 цієї статті.
10.2. Пункти 56.1-56.3, 56.8-56.10 статті 56.
Рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із   скаргою   про перегляд цього рішення.
Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог   пункту 44.6 статті 44   цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.
Скарги на рішення державних податкових інспекцій подаються до контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів.
Скарги на рішення контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів та митниць подаються до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.
Керівник (його заступник або інша уповноважена посадова особа) відповідного контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.
Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або іншої уповноваженої посадової особи), така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.
Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або іншої уповноваженої посадової особи) про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.
Рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийняте за розглядом скарги платника податків, є остаточним і не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене в судовому порядку.
10.3. Пункт 75.1 статті 75.
Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
10.4. Підпункт 78.1.2 пункту 78.1 статті 78.
Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.
10.5. Пункт 78.4 статті 78.
Про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
11. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша   статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).
12. У справі, що розглядається, судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач звернувся з окремим позовом (справа № 820/6164/16) про визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби України від 04.10.2016 № 21550/6/99-99-14-05-02-15, оформлене у вигляді листа «Про розгляд скарги 331-08/1 від 31.08.2016 (вх. ДФС № 21772/6 від 05.09.2016), а скаргу ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ»  вважати задоволеною та визнання протиправним та скасування наказу № 2331 від 22.08.2016 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» (податковий номер 30560534). 
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.01.2017 у справі № 820/6164/16 було відмовлено в задоволенні адміністративного позову ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ». Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2017 у справі № 820/6164/16 скасовано постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.01.2017 та ухвалено нову, якою позовні вимоги ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» задоволено частково. Суд апеляційної інстанції постановив вважати повністю задоволеною скаргу ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» від 31.08.2016 про визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДФС у Харківській області від 22.08.2016 № 2331 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ», яка отримана Державною фіскальною службою України 05.09.2016. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДФС у Харківській області № 2331 від 22.08.2016 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» (податковий номер 30560534).
Постановою Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі № 820/6164/16 постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2017 залишено без змін. У справі № 820/6164/16 судами встановлено, що контролюючим органом не було дотримано вимог статті 56 Податкового кодексу України, а саме: в 20-денний строк, який закінчився 26 вересня 2016 року контролюючий орган не прийняв ані рішення про продовження строку розгляду поданої позивачем скарги, ані рішення про розгляд цієї скарги і станом на 26 вересня 2016 року не надіслав відповідне рішення платнику податків. Контролюючий орган не рішенням, а листом № 21550/6/99-99-14-05-02-15 від 04.10.2016, з порушенням встановленого статтею 56 Податковим кодексом України строку для розгляду скарги та прийняття такого рішення, повідомив позивача про результати розгляду його скарги. У постанові Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі № 820/6164/16 Суд зазначив, що суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що скарга позивача від 31.08.2016 про визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДФС у Харківській області від 22.08.2016 № 2331 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ», яка отримана Державною фіскальною службою України 05.09.2016, вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків, тобто 27 вересня 2016 року, що узгоджується з вимогами, встановленими статтею 56 Податкового кодексу України.
13. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права, а також встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, колегія суддів зазначає, що суди першої та апеляційної інстанції дійшли помилкового висновку про правомірність дій контролюючого органу щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» з податку на додану вартість за період з 01.11.2015 по 31.03.2016 та оформлення її результатів актом перевірки від 07.09.2016 № 522/20-40-14-06-10/30560534.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
14. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи положення Податкового кодексу України (у редакції Закону, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суд першої та апеляційної інстанцій допустили неправильне застосування (неправильне тлумачення) норм матеріального права, а тому касаційна скарга Приватного підприємства «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» на   постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року та   ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 9 березня 2017 року у справі № 820/5645/16 підлягає задоволенню.
15. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
16. Підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (частина перша статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»). Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частина третя статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).
Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Приватного підприємства «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» задовольнити.
Постанову  Харківського окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року та  ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 9 березня 2017 року у справі № 820/5645/16 за позовом  Приватного підприємства «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» до  Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання дій протиправними скасувати та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити. Визнати протиправними дії ГУ ДФС у Харківській області щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «АГРОХОЛДИНГ «НАДІЙНИЙ» з податку на додану вартість за період з 01.11.2015 по 31.03.2016.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер
І.А. Гончарова 
Р.Ф. Ханова ,
Судді Верховного Суду