ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
02 липня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 212/5023/19(2-а/212/109/19)	
                                                                                        (суддя Чорний І.Я., м. Кривий Ріг)

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Іванова С.М., Коршуна А.О.,     
 розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2019 року у справі №212/5023/19(2-а/212/109/19) за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Волкова Івана Михайловича про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

                                                                   ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 14 червня 2019 року звернувся до суду з позовом до інспектора роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Волкова Івана Михайловича, згідно з яким, просить скасувати постанову відповідача серії ЕАВ №1209607 про накладення на позивача  адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн. за порушення ч.2 ст.122 КУпАП.
Позов обґрунтовано тим, що відповідач виніс оскаржувану постанову, але будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливив виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Крім того, позивача зазначає про те, що проїзд перехрестя здійснив на зелений сигнал світлофора.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2019 року позов задоволено повністю.
Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем правопорушення за яке на нього накладено стягнення оскаржуваною постановою, оскільки на відеозаписі зафіксовано момент початку руху автомобілів на зелений світловий сигнал світлофора в попутному та зустрічному напрямках автомобіля патрульної поліції з якого здійснено відеозапис, та те, що в момент коли на зазначеному світлофорі перемикався сигнал з червоного на зелений, автомобілі з пересічної проїзної частини, та трамвай закінчували перетинати перехрестя, в тому числі і автомобіль позивача, однак який саме сигнал був на світлофорі за напрямком руху позивача, в момент коли він заїхав за стоп лінію та виїхав на перехрестя, відеозаписом не зафіксовано.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з постановою серії ЕАВ №1209607 від 07.06.2019 року винесеною відповідачем, 07.06.2019 року о 11:39 год. позивач керував автомобілем Chevrolet Epica LA69L номерний знак НОМЕР_1 в м. Дніпрі на пр. Івана Мазепи, 31 проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 «е» ПДР та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.8).
Законність та обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.
Частиною 2 статі 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Пунктом 8.7.3 «е» ПДР України визначено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних сигнали забороняють рух.
Суд апеляційної інстанції зазначає про те, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.  
Згідно зі ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
У відповідності до положень статті 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.
Як вбачається з наданого відповідачем відеозапису вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 122 КУпАП, 07.06.2019 року об 11:38 год. автомобілю патрульної поліції з якого здійснено відеозапис та зустрічному йому напрямку руху було увімкнено зелений сигнал світлофору, при цьому три автомобілі з пересічної проїзної частини закінчували перетинати перехрестя. 
Автомобіль позивача в час коли було увімкнено зелений сигнал світлофору автомобілю патрульної поліції – 11:38 год. на перехрестя не виїхав, що свідчить про відсутність у позивача обов`язку закінчити маневр на заборонений сигнал світлофору (а.с.24).
При цьому, доводи позивача про те, що він здійснив проїзд перехрестя на зелений сигнал світлофора суд апеляційної інстанції вважає безпідставними та такими, що не відповідають дійсності, оскільки з наданого відповідачем відеозапису вбачається, що перпендикулярному напрямку руху автомобілів був увімкнений зелений сигнал світлофору, як наслідок увімкнення зеленого сигналу світлофору протилежному потоку автомобілів неможливе, оскільки принципом дії світлофору є саме регулювання напрямків руху автомобілів при яких вони не перетинаються.
Висновок суду першої інстанції про те, що з наданого відповідачем відеозапису неможливо встановити на який сигнал світлофору здійснив рух автомобіля позивача, суд апеляційної інстанції вважає помилковим, оскільки з цього відеозапису чітко вбачається, що в момент коли автомобіль позивача під`їхав до перехрестя – 11:38 год. так і в момент коли автомобіль виїхав на перехрестя  - 11:39 год. автомобілю патрульної поліції з пересічної проїзної частини був увімкнений зелений сигнал світлофору, що свідчить про те, що в цей час автомобілям, що рухались в попутному та протилежному напрямках автомобіля позивача був увімкнений червоний сигнал світлофору.
 Разом з цим, суд апеляційної вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що відповідач виніс оскаржувану постанову, без будь-якої підготовки до розгляду справи, без оголошення посадової особи, яка розглядає справу, без вирішення клопотання, без дослідження доказів та заслуховування пояснень осіб, оскільки з наданого відповідачем запису DSJX304862_004862 (а.с.24) вбачається, що відповідачем дотримано порядок розгляду справи, зокрема позивачу роз`яснено в чому полягає його правопорушення, надано для ознайомлення відеофіксацію цього правопорушення, роз`яснено права, заслухано пояснення позивача, який в свою чергу пояснив, що червоного сигналу світлофору не помітив, крім того будь-яких клопотань позивач не заявляв.
З огляду на викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку про ухвалення судом першої інстанції рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови, якою у задоволенні позову слід відмовити повністю.
Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -
                                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції – задовольнити.
Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2019 року у справі №212/5023/19(2-а/212/109/19) – скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
                    Повне судове рішення складено 02 липня 2020 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      А.О. Коршун