Номер провадження: 22-ц/813/6633/20 
Номер справи місцевого суду: 947/29816/19
Головуючий у першій інстанції Калашнікова О.І.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.08.2020                                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого - Сєвєрової Є.С.,
суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,
учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
відповідач - ОСОБА_3 ,
відповідач - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Буракова Олександра Ігорівна,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 05 березня 2020 року у складі суддіКалашнікової О.І.,
в с т а н о в и в:
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Буракової О.І. про визнання правочинів недійсними, визнання дій нотаріуса незаконними та скасування реєстрації.
У лютого 2020 року позивач подала заяву про забезпечення позову, яка частково задоволена ухвалою суду від 03.02.2020.
28.02.2020 до суду надійшла заява адвоката Дячука П.М. про вжиття зустрічного забезпечення у вигляді внесення грошових коштів на депозитний рахунок суду. Сторона відповідача просила визначити зустрічне забезпечення в розмірі 30 000 грн., а 05.03.2020 року надала до суду заяву про визначення зустрічного забезпечення в сумі 300 000 грн.
В обґрунтування заявлених 28.02.2020 року вимог адвокат Дячук П.М., посилався на те, що не встановлений майновий стан позивача може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які були спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови від позову.
В обґрунтування заявлених 05.03.2020 року вимог адвокат Дячук П.М., посилався на отриманий ОСОБА_3 завдаток на підставі укладеного попереднього договору про намір купівлі-продажу об`єкту нерухомості, на підставі чого ризикує втратити ймовірний заробіток з продажу майна та ризикує поверненням подвійного завдатку. 
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05 березня 2020 року заяву задоволено частково: визначено позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 31.07.2002 року, проживає за адресою: АДРЕСА_1 розмір зустрічного забезпечення 30000 грн та зобов`язано ОСОБА_1 внести вказану суму на депозитний рахунок суду за реквізитами: код отримувача за ЄДРПОУ 26302945, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA418201720355249001000005435.
Не погодившись з ухвалою суду, адвокат Дячук П.М подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду в частині визнання розміру зустрічного забезпечення позову та постановити нову ухвалу, якою в повному обсязі заяву задовольнити та вжити заходів зустрічного забезпечення позову у вигляді внесення грошових коштів на депозитний рахунок суду в розмірі 300 000 гривень, зобов`язавши позивача сплатити вказану суму на депозитний рахунок суду.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції проігноровано доводи та не надано оцінки заяві про вжиття зустрічного забезпечення від 05.03.2020, суд першої інстанції не належно дослідив матеріали справи та не правомірно дійшов висновку про достатність розміру зустрічного забезпечення.
Згідно з ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи наведене, справа розглянута в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до частин першої, другої, пункту 1 частини третьої, частини шостої статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.
З аналізу наведеної норми слідує, що зустрічне забезпечення направлене на захист інтересів відповідача та єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. Вказана норма пов`язує таке гарантування сумлінності позивача саме з випадком, якщо за результатами позову у його задоволенні буде відмовлено. При цьому можливість збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.
Задовольняючи заяву про зустрічне забезпечення, суд першої інстанції всупереч вимогам ст.260 ЦПК України мотивів часткового задоволення заяви не навів, що свідчить про невідповідність ухвали суду вимогам ст.263 ЦПК України.
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги про необхідність врахування попереднього договору як підстави збільшення розміру зустрічного забезпечення, суд виходить з наступного.
Договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (ст. ст. 655, 656, 657 ЦК України), така сама форма передбачена для попереднього договору.
Відповідно до ч. 1 ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.
Зміст попереднього договору свідчить про те, що він містить зобов`язання сторін про укладення у визначений ними час договору купівлі-продажу в майбутньому на умовах, встановлених попереднім договором, також сторони обумовили предмет майбутнього договору купівлі-продажу, його ціну та інші істотні умови основного договору, в тому числі, і умову про зобов`язання укласти основний договір. Проте, цей попередній договір не був посвідчений нотаріально.
Згідно до ч.1ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонам вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. 
Викладене свідчить про унеможливлення врахування змісту попереднього договору для обґрунтування зустрічного забезпечення в розмірі 300000 грн, тому слід погодитися з висновком суду про зустрічне забезпечення на суму 30000 грн, що не оскаржене та виконане позивачем.
Відповідно до п.2ч.1ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право змінити рішення, зміна рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин. 
Таким чином, рішення суду підлягає зміні шляхом доповнення мотивувальної частини, в решті ухвала суду підлягає залишенню без змін. 
Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд 
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 05 березня 2020 року змінити, виклавши резолютивну частину в редакції цієї постанови, в решті залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

       Головуючий: 

       Судді: