Ухвала
 
16 вересня 2020 року
м. Київ
 
провадження № 51-3547зно20
 
Суддя Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 31 березня 2005 року за нововиявленими обставинами,
встановив:
04 серпня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду з заявою про перегляд ухвали Верховного Суду України від 31 березня 2005 року за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Верховного Суду від 05 серпня 2020 року заяву було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 462 КПК України та надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків..
На виконання ухвали суду, в межах встановленого судом строку, ОСОБА_2 подав заяву, однак недоліки, зазначені в ухвалі суду від 05 серпня 2020 року, не усунув та припустився нових. 
У своїй заяві ОСОБА_2 повторно вказує, як на нововиявлені обставини, те, що розгляд справи Верховним Судом України відбувався без участі захисника, та вказує на надмірне застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою без законних підстав.
В порушення вимог пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України у заяві не зазначено обставин,                   що згідно з ч. 2 ст. 459 КПК України визнаються нововиявленими та могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду й заявнику під час розгляду справи Верховним Судом України 31 березня 2005 року, і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність ухвали, що належить переглянути, а також відсутні доводи на підтвердження наявності відповідних обставин.
Так, згідно ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Отже, звертаючись з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, особа, яка подає заяву, повинна вказати на обставини, що згідно                    з ч. 2 ст. 459 КПК України визнаються нововиявленими, а також належним чином обґрунтувати свої доводи щодо наявності відповідних обставин у кримінальному провадженні. 
Проте вказаних приписів закону ОСОБА_2 не виконав.  
Зі змісту заяви ОСОБА_2 вбачається, що нововиявленою обставиною він вважає розгляд справи Верховним Судом України без участі захисника. Однак, відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України вказана обставина не може вважатися нововиявленою, оскільки була відома суду на час розгляду справи. Разом із тим, належного обґрунтування наявності у справі нововиявлених обставин він не навів. 
Доводи заявника про надмірне застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою без законних підстав, не є підставою для перегляду кримінального провадження за нововиявленими обставинами.
Крім того, ОСОБА_2 не навів доводів, які б свідчили про те, що про вказані ним у заяві обставини, а саме розгляд справи Верховним Судом України за його касаційною скаргою без участі захисника, він дізнався протягом останніх трьох місяців, враховуючи що рішення Верховного Суду України про перегляд якого порушується питання, було винесено 31 березня 2005 року.
Разом з цим усуваючи недоліки своєї заяви від 04 серпня 2020 року, ОСОБА_2 змінив вимогу до суду, та виклав її у редакції, яка не відповідає повноваженням суду за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами передбаченим ст. 467 КПК України.
Так в уточненій заяві засуджений просить скасувати вирок апеляційного суду Запорізької області від 14 травня 2004 року та ухвалу Верховного Суду України від 31 березня 2005 року, при цьому не вказує, яке рішення після скасування має ухвалити Суд та не враховує, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.
Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими  ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК України, тобто така заява підлягає поверненню.
Окрім цього, в уточненій заяві засуджений ОСОБА_2 просить призначити йому захисника за рахунок держави.
Однак, Верховний Суд позбавлений можливості вирішити дане клопотання, оскільки таке питання вирішується у разі відкриття провадження з перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.
Водночас, суд роз`яснює засудженому, що у разі недостатності коштів він може скористатися безоплатною правовою допомогою, звернувшись до відповідного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, в порядку передбаченому Законом України «Про безоплатну правову допомогу» № 3460-VI від 02 червня 2011 року.
Керуючись ч. 3 ст. 464, ч. 3 ст. 429 КПК України, 
постановив:
Заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 31 березня 2005 року за нововиявленими обставинами повернути заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                     ОСОБА_1