ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

01 жовтня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/9243/19	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
                    за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 березня 2020 року (суддя Луніна О.С., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 05.03.2020 року) у справі № 160/9243/19 за позовом Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» до Офісу великих платників податків Державної податкової служби, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в:
20.09.2019 року ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі по тексту – позивач) звернулось до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.05.2019 № 0004654615, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код платежу 14010100) у розмірі 387521,00 грн.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.05.2019 року № 0004644615, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 108  143,00 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 54071,50 грн.  
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.02.2020 року замінено відповідача у справі з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на правонаступника - Офіс великих платників податків Державної податкової служби (далі по тексту – відповідач).
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.03.2020 року позовні вимоги задоволено.
Офіс великих платників податків Державної податкової служби не погодившись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтовував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначав, що суд при прийнятті рішення не врахував, що суб`єкти господарювання ТОВ «Інтерпроммаш», ТОВ «Торговий дім «Еко-Сервіс», які є контрагентами позивача, у своїй діяльності не створюють реальних дій по переданню товарів, та метою діяльності яких є проведення фіктивних господарських операцій. Апелянт вказував, що господарські операції позивача з контрагентами не є фактичними, оскільки не відповідають основній діяльності підприємств, не встановлено дійсність купівлі-продажу товарів, ланцюг придбання товарів самими контрагентами, контрагенти не мають виробничих потужностей, складських приміщень де зберігались би товари на продаж, відсутні наймані працівники для здійснення будь-яких дій по виконанню взятих на себе договірних зобов`язань, не прослідковуються ланцюги поставок та придбання товарно-матеріальних цінностей. Апелянт зазначив, що придбані позивачем товарно-матеріальні цінності не були реалізовані та використані у власній господарській діяльності, що свідчить про те, що вони і не були поставлені покупцю. Встановлено, що первинні документи, які повинні підтверджувати факт здійснення господарських операцій, складені з порушеннями, інші первинні документи взагалі відсутні. 
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що податковий кредит та показники податку на прибуток позивачем сформовані на підставі виданих контрагентами податкових накладних, контрагенти позивача є платниками податків та спроможні здійснювати господарські операції, що підтверджується виконанням договорів поставки. Суд першої інстанції дійшов висновку, що взаємовідносини між позивачем та його контрагентами ТОВ «Інтерпроммаш», ТОВ «Торговий дім «Еко-Сервіс» є фактичними, мають ознаки реальних господарських відносин та мають на меті отримання прибутку шляхом здійснення господарсько-договірних операцій. Суд вказав на відсутність доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання операцій, невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтвердили недобросовісність позивача як платника податків та позбавляли його права на податковий кредит. Відбулись зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі, що спростовує висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами, по відносинам з якими сформовано показники прибутку та сплачувався податок на додану вартість. Суд першої інстанції вказував, що відповідач не заперечує проти факту здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Інтерпроммаш», ТОВ «Торговий дім «Еко-Сервіс», належного оприбуткування товарів та використання їх в подальшому у господарській діяльності позивача.  Відповідач у акті перевірки, посилається на обрив ланцюга постачання придбаних позивачем товарів, однак вказані висновкиє не обгрунтованими.
Згідно матеріалів справи, фахівцями Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, у період з з 25.03.2019 року по 12.04.2019 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» згідно із даними податкової декларації з податку на додану вартість, з питання перевірки формування від`ємного значення  податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. по декларації з податку на додану вартість  за січень  2019 року, на підставі пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78  Податкового кодексу України, за результатами якої складено акт № 63/28-10-46-15/14309787 від 18.14.2019 року. Висновками акту перевірки вказано, що ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» допустилось порушення вимог п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 ПК України, в результаті чого завищено податковий кредит за січень 2019 року на загальну суму  ПДВ 495664,48 грн.; п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПК у України, в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в розмірі ПДВ  387521,14 грн. та встановлено завищення суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку на загальну суму ПДВ у розмірі ПДВ 108143,34 грн. Підставою для визначення таких висновків, на думку податкового органу, є нереальність здійснення господарських відносин з ТОВ «Інтерпроммаш», ТОВ «Торговий дім «Еко-Сервіс», встановлено відсутність придбання ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» товарів, що були реалізовані. 
На підставі акту перевірки, 20.05.2019 року Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби винесено податкові повідомлення-рішення № 0004654615, яким ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 387521,00 грн.; № 0004644615, яким ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 108143,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 54071,50 грн.
Встановлено, що ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» не погодилось з податковими повідомленнями-рішеннями та подало до Державної фіскальної служби скаргу, яка рішенням Державної фіскальної служби від 12.08.2019 року № 38720/6/99-9911-04-02-25 залишена без задоволення, податкові повідомлення-рішення залишені без змін. 
Відповідно до матеріалів справи, 22.08.2018 року між позивачем (покупець) та ТОВ «Інтерпроммаш» (постачальник) укладено договір № 694/13/322Е, у відповідності до умов якого продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язується прийняти та своєчасно сплатити товар (партію товару) згідно з умовами цього договору. Умовами договору передбачено, що найменування, кількість та ціна визначаються специфікацією № 1, яка є невід`ємною частиною договору.   Відповідно специфікації № 1 від 22.08.2018 року сторони договору визначили найменування продукції, яка буде постачатися – електровоз шахтний контактний К-10 у кількості 2 шт., ціна за одиницю – 1648860,00 грн., сума (ціна) договору складає 3297720,00 грн., в т. ч. ПДВ 20% - 549620,00 грн. 22.08.2018 року ТОВ «Інтерпроммаш» виставило рахунок на оплату № 9 за електровоз шахтний контактний К-10 (2 шт.) у розмірі 3297720,00 грн.
За результатами виконання договору ТОВ «Інтерпроммаш» видало ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» податкові накладні № 5 від 26.12.2018 року, № 3 від 13.09.2018 року, які мають необхідні реквізити та відповідають нормам Податкового кодексу України, зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.          
На підтвердження дійсності передачі товару (електровоз шахтний контактний К-10 2 шт.) до матеріалів справи долучено видаткові накладні № 21 від 26.12.2018 року, № 20 від 17.12.2018 року, про передачу електровозу шахтного контактного К-10 2 шт.
Відповідно до товарно-транспортної накладної № 26-1 від 26.12.2018 року, автомобіль, яким здійснено перевезення товару – КАМАЗ НОМЕР_1 , вид перевезень – вантажні, автомобільний перевізник – ФОП ОСОБА_1 , замовником та вантажовідправником вказано ТОВ «Інтерпроммаш», вантажоодержувач ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», пункт навантаження – м. Кривий Ріг, вул. Конституційна, 23, пункт розвантаження: Кіровоградська область, Маловисківський район, с. Олексіївка, шахта Новокостянтинівська. Відповідальною особою за передачу вантажу від ТОВ «Інтерпроммаш» вказано ОСОБА_2 , відповідальною особою за прийом вантажу від ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» вказано ОСОБА_3 .
Відповідно до товарно-транспортної накладної № 17-1 від 17.12.2018 року, автомобіль, яким здійснено перевезення товару – МАЗ НОМЕР_2 , вид перевезень – вантажні, автомобільний перевізник – ФОП ОСОБА_1 , замовником та вантажовідправником вказано ТОВ «Інтерпроммаш», вантажоодержувач ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», пункт навантаження – м. Кривий Ріг, вул. Конституційна, 23, пункт розвантаження: Кіровоградська область, Маловисківський район, с. Олексіївка, шахта Новокостянтинівська. Відповідальною особою за передачу вантажу від ТОВ «Інтерпроммаш» вказано ОСОБА_4 , відповідальною особою за прийом вантажу від ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» вказано ОСОБА_3 .
Разом з передачею електровозів шахтних контактних К-10, ТОВ «Інтерпроммаш» передало паспорти на електровози та сертифікат № 1, виробником вказано ТОВ «Кривбасремснаб».
Матеріалами справи підтверджено, що ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» здійснило оплату за отримані товари, що підтверджується платіжними дорученнями: № 21347 від 13.09.2018 року на суму 1648860,00 грн., № 1203 від 16.01.2019 року на суму 100000,00 грн., № 1671 від 23.01.2019 року на суму 300000,00 грн., № 2098 від 30.01.2019 року на суму 248860,00 грн., № 2579 від 06.02.2019 року на суму 175570,00 грн., № 2587 від 06.02.2019 року на суму 124430,00 грн., № 2590 від 13.02.2019 року на суму 300000,00 грн., № 3083 від 21.02.2019 року на суму 300000,00 грн., № 3569 від 27.02.2019 року на суму 10000,00 грн.
Встановлено, що ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» отримані електровози шахтні контактні К-10  поставило на складський  та бухгалтерський облік, що підтверджується прибутковими ордерами № 2631-00631 від 26.12.2018 року та № 2631-00630 від 17.12.2018 року, накладними на внутрішнє переміщення інвестицій № 2631-05700 від 17.12.2018 року, № 2631-05702 від 26.12.2018 року, прибутковими ордерами, накладною на внутрішнє переміщення матеріалів від 09.04.2019 року, актом приймання-передачі основних засобів. 
Актом про передачу та монтаж обладнання № 111 від 09.04.2019 року підтверджується передача шахті Новокостянтинівській електровозів К-10 у кількості 2 штук. Наказом ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» від 31.05.2019 року № 252/1 введено до складу основних фондів підприємства на об`єкті підземного комплексу Новокостянтинівської шахти електровоз шахтний К10Кр в кількості двох одиниць.
ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» надано пояснення, що виробником електровозів шахтних контактних К-10 є ТОВ «Кривбасремснаб» з місцем розташування у м. Кривому Розі, при купівлі-продажі електровозів, такі не перемінювались у м. Київ а поставлялись одразу від виробника на адресу шахти Новокостянтинівська. 
Встановлено, 22.01.2018 року між ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (покупець) та ТОВ «Торговий дім «Еко-Сервіс» (постачальник) укладено договір № 64/13/03Е про закупівлю товару, згідно з умовами якого, постачальник зобов`язується  поставити товар (нафта і дистиляти, мазут М-100, ДСТУ 4058:2001, налив) за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до специфікацій, які є невід`ємною частиною договору.  Специфікацією № 1 від 22.01.2018 року визначено, що продукція, що буде постачатися – мазут М-100 по ДСТУ 4058:2001, налив 653 тон на загальну суму 7816410,00 грн.
Між сторонами укладено додаткову угоду № 1 від 05.03.2018 року, сторони домовились змінити ціну товару не більше ніж на 10 відсотків, поставка товару буде здійснюватися відповідно до специфікації № 3, яка є невід`ємною частиною додаткової угоди та договору. Специфікацію № 1 до договору вважати такою, що втратила чинність. Вартість поставки відповідно до Специфікації № 3 становить 5810952,61 грн. 
Також поставка товару відбувалась згідно специфікації № 2, вартість поставки визначено як 2005453,80 грн. 
Умовами додаткової угоди № 2 від 28.12.2018 року, продовжено термін дії договору на строк, достатній для проведення процедури закупівлі нафта і дистилятори, код 0913 (Мазут М-100, ДСТУ 4058:2001, налив) та укладання договору з переможцем. Збільшено на 20% суму договору, що буде складати 1563281,28 грн.
На підтвердження виконання умов договору, до матеріалів справи долучено: видаткову накладну № А-00000062 від 03.01.2019 року, прибутковий ордер № 2641-00052, рахунок-фактуру № А-00000062 від 03.01.2019 року, видаткову накладну № А-00000064 від 16.01.2019 року, прибутковий ордер № 2641-00053, рахунок-фактуру № А-00000063 від 16.01.2019 року,  видаткову накладну № А-00000002 від 02.01.2019 року, прибутковий ордер № 2641-00002, рахунок-фактуру № А-00000002 від 02.01.2019 року,  видаткову накладну № А-00000001 від 02.01.2019 року, прибутковий ордер № 2641-00001, рахунок-фактуру № А-00000001 від 02.01.2019 року. 
За результатами виконання договору ТОВ «Торговий дім «Еко-Сервіс» видало ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» податкові накладні від 03.01.2019 року № 30, від 16.01.2019 року № 34, від 02.01.2019 року № 2, від 02.01.2019 року № 1, які мають необхідні реквізити та відповідають нормам Податкового кодексу України, зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.          
Разом з передачею мазуту паливного 100, ТОВ «Торговий дім «Еко-Сервіс» передало паспорти  якості: № 1 на мазут паливний 100 зольний малосірчистий парафіністий ДСТУ 4058-2001, № 10 на мазут паливний 100 зольний малосірчистий парафіністий ДСТУ 4058-2001, № 243 на мазут паливний 100 зольний малосірчистий парафіністий ДСТУ 4058-2001, № 214 на мазут паливний 100 зольний малосірчистий парафіністий ДСТУ 4058-2001, та сертифікат відповідності від 11.12.2017 року на мазут паливний 100 зональний малосірчистий парафіністий.
Відповідно до товарно-транспортних накладних на відпуск нафтородуктів (нафти) № 16/01 від 16.01.2019 року, № 03/12 від 03.12.2018 року, № 23/10 від 23.10.2018 року, № 03/01 від 03.01.2019 року перевезення мазуту паливного М-100 здійснювалась автомобільним транспортом, автомобілем МАЗ НОМЕР_3 , перевізник ФОП ОСОБА_5 , замовник (платник) перевезення ТОВ «ТД Партнер-Агро», вантажоодержувач ТОВ «Торговий дім «Еко-Сервіс», пункт навантаження вказано м. Кременчук, вул. Свіштовська 3, пункт розвантаження: м. Кропивницький, с. Неопалимівка, шахта Інгульська ДП «Схід ГЗК», пункт переадресування: м. Кропивницький, с. Неопалимівка, шахта Інгульська ДП «Схід ГЗК». Відповідно до товарно-транспортних накладних на відпуск нафтородуктів (нафти), кінцевим отримувачем вантажу є ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат».
Між ТОВ «Торговий дім «Еко-Сервіс» та ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» підписано акти прийому-передачі мазуту М-100 ДСТУ 4058:2001 від 01.01.2019 року
Матеріалами справи підтверджено, що ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» здійснило оплату за отримані товари (мазут), що підтверджується платіжними дорученнями: № 1824 від 06.02.2019 року на суму 341815,32 грн., № 1825 від 06.02.2019 року на суму 325751,58 грн., № 2423 від 20.02.2019 року на суму 328911,66 грн., № 2430 від 20.02.2019 року на суму 328648,32 грн.
Встановлено, що ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» отримані нафтопродукти (мазут М-100)  поставило на складський  та бухгалтерський облік, що підтверджується накладними на внутрішнє переміщення № 2641-01054 від 02.01.2019 року, № ВП-2/2 від 28.01.2019 року, № 2641-01055 від 02.01.2019 року, № 2641-01189 від 03.01.2019 року, № 2641-01202 від 16.01.2019 року, прибутковими ордерами, оборотно-сальдовою відомістю.
Відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» має види діяльності за КВЕД-2010 добування уранових і торієвих руд, виробництво іншої хімічної продукції. Таким чином, отримані від продавців електровози шахтні та нафтопродукти (мазут) є необхідними засобами для здійснення власної господарської діяльності.
 Згідно зі ст.ст. 1, 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтується на даних бухгалтерського обліку. На даних бухгалтерського обліку ґрунтується фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Первинні документи по відображенню господарських операцій являються основою і для податкового обліку. Первинний документ містить дві обов`язкові ознаки: відомості про господарську операцію, які підтверджують її реальне (фактичне) здійснення. Господарська операція – це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 9  Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо – безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Тобто для бухгалтерського обліку мають значення документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання. Господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.
Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондується з нормами ПК України.
Відповідно до п. 44.1, п.п. 44.3 – 44.5 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.
Згідно п. 134.1 ст. 134, ст. 135 ПК України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу. Базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із  статтею 134  цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
Доходи, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою виникнення на підставі первинних документів.
Нормами ПК України передбачене оподаткування сум прибутку, отриманого від здійснення власної господарської діяльності, сума проданих товарів визначається як прибуток, який впливає на фінансовий результат товариства. 
Згідно з п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що законодавцем визначається поняття первинних документів, як доказів, які підтверджують реальність здійснення економічної господарської операції, здійснення договірних відносин за результатами яких відбулась зміна майнового стану платника податків та змінились показники податкового зобов`язання такого платника. Первинні документи повинні підтвердити укладання договору між платником податку, у даному випадку позивачем, його виконання, тобто отримання товарів для власної діяльності, здійснення оплати, що передбачає передачу коштів від замовника на рахунок виконавця. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричинити реальні зміни майнового стану платника податків. Позивачем підтверджені витрати, як засіб оплати за отримані від контрагентів товари (електровози шахтні та мазут), наявні докази руху коштів, зміна майнового стану та активів позивачем доведена.
Згідно п. 198.2, п. 198.3, 198.6 ст. 198, п.п. 200.1 -  200.4 ст. 200 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою  пунктом 193.1  статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.  При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до  пункту 200-1.3  статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до  пункту 200-1.3  статті 200-1  цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу. Не дає права на віднесення сум податку до податкового кредиту податкова накладна, складена платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.
Варто вказати, що контрагенти позивача ТОВ «Інтерпроммаш», ТОВ «Торговий дім «Еко-Сервіс» на момент виконання договорів були зареєстровані як платники податку на додану вартість, мали право виписувати податкові накладні, які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.
Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що договори, які були укладені між ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» та ТОВ «Інтерпроммаш», ТОВ «Торговий дім «Еко-Сервіс» щодо поставки товарів - визнані судом недійсним або розірвані з ініціативи сторін. Податковий орган не наділений правом визначати які договори є нікчемними, і відповідно до цього не має права створювати певні наслідки з своїх припущень.  
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що позивачем правомірно віднесено суми сплачені при отримані товарів від ТОВ «Інтерпроммаш», ТОВ «Торговий дім «Еко-Сервіс»  до сум валових витрат та правомірно сформовано податковий кредит. Ознакою дійсності господарських операцій є зміна майнового стану платника податків, зміна його активів. Головною ознакою комерційної корисності від придбаних товарів є їх використання у своїй власній діяльності та у кінцевому результаті отримання прибутку.
Аналізуючи докази у справі та законодавство, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що матеріалами справи доведено реальність господарських операцій позивача з контрагентами, прослідковується мета замовлення та отримання товарів, їх використання у власній господарській діяльності.
Вирішуючи спір по суті, колегія суддів виходить з вимог ч. 2 ст. 77 КАС України та вважає, що податковим органом не доведено правомірність винесених податкових повідомлень-рішень.
Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Не передбачено повернення судових витрат здійснених суб`єктом владних повноважень, крім пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
п о с т а н о в и в:
                              Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби - залишити без задоволення.
                              Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 березня 2020 року у справі № 160/9243/19 – залишити без змін. 
                              Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, відповідно до ст., ст. 328, 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова