СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2020 р.                                                                                  Справа № 922/2394/20  
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді  суддів: За участю секретаря судового засідання: За участю представників учасників справи: від позивача:   від відповідача: 	Чернота Л. Ф. Гребенюк Н. В., Радіонова О. О.  Телеснюк І.В.   Заворотній А.В. (адвокат) свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серія МК №001533 від 08.02.2019 року, Ордер Серія ВЕ від 07.09.2020 року  не з`явились 	
розглянувши  апеляційну скаргу (вх.№2113Х/3)	Товариства з обмеженою відповідальністю "АС", м.  Волноваха, Донецька область 	
на ухвалу Господарського суду	 Харківської області 	
постановлену	30.07.2020 року у м. Харкові	
у справі за позовом  до   про 	№922/2394/20 (суддя - Є. М. Жиляєв) Товариства з обмеженою відповідальністю "АС", м.  Волноваха, Донецька область Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, м.  Первомайський, Харківська область стягнення 1 508 178,75 грн. 	
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.07.2020 року у справі №922/2394/20 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "АС", м. Волноваха, Донецька область про забезпечення позову.
Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд зазначив що заява про забезпечення позову не містить достатніх та обґрунтованих підстав підтверджених доказами згідно яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності забезпечення позову, з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову.
Не погодившись із постановленою ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "АС", м. Волноваха, Донецька область 13.08.2020 року звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 13.08.2020 року, в якій просить:
- прийняти апеляційну скаргу до розгляду;
- поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "АС" строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 30.07.2020 року у справі №922/2394/20 та відкрити апеляційне провадження у справі;
- долучити до матеріалів судової справи та дослідити копію рішення №1460-68/7 68 сесії Первомайської міської ради Харківської області від 30.01.2020 року та копію додатку до рішення №1460-68/7 68 сесії Первомайської міської ради Харківської області від 30.01.2020 року "Перелік основних засобів, які підлягають передачі на баланс Первомайського комунального підприємства "Тепломережі";
- скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.07.2020 року у справі №922/2394/20 та постановити ухвалу, якою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АС", м. Волноваха, Донецька область про забезпечення позову задовольнити: вжити заходів забезпечення позову та накласти арешт на грошові кошти в сумі 1 530 801,44 грн.  на рахунках: № НОМЕР_1 в Філія-Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк" (МФО 351823); № НОМЕР_2 в АТ "МЕГАБАНК" м. Харків (МФО 351629); № НОМЕР_3 в Харківському ГРУ АТ КБ "ПриватБанк" (МФО 351533), які відкрито на ім`я Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (код ЄДРПОУ 22714272; 64102, Харківська область, м. Первомайський, вул. Комарова, буд. 1), а також на майно, що зареєстроване за Первомайським комунальним виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства (код ЄДРПОУ 22714272; 64102, Харківська область, м. Первомайський, вул. Комарова, буд. 1), та/або знаходиться на його балансі в межах суми 1 530 801,44 грн.;
- судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на відповідача;
- розгляд апеляційної скарги здійснювати за участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АС".
Апелянт відзначає, що одночасно з позовною заявою ТОВ «АС», м. Волноваха  було подано заяву про забезпечення позову, згідно якою позивач просив суд: накласти арешт на грошові кошти в сумі 1 530 801,44 грн., що находяться на банківських рахунках, відкритих на ім`я відповідача; накласти арешт на майно, же зареєстроване за відповідачем та/або знаходиться на балансі відповідача в межах суми 1 530 301,44 грн.
Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, позивач посилався на обставини, які, у випадку невжиття заходів забезпечення позову - можуть ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективне поновлення порушених майнових прав позивача. 
Позивач вважає, що суд, відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, - допустив вибіркову оцінку наданих позивачем доказів. Деяким доказам суд взагалі не надав оцінки (без наведення в ухвалі підстав щодо цього), а інші докази оцінювались судом без урахування взаємозв`язку таких доказів з іншими доказами.
На думку апелянта, ухвала взагалі не містить висновків суду за наслідками здійсненої судом оцінки наданих Позивачем: копії листа ПКП "Тепломережі" № 341 від 06.07.2020р., копії листа  ПК ВУВКГ №335 від 30.06.2020 р., копії Рішення Виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області від 27.05.2020 р. №104 «Про припинення централізованого водопостачання та водовідведення Первомайським КВУ ВКГ та початок надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення Первомайським КП  «Тепломережі».
Позивач простить суд дослідити копію рішення № 1460-68/7 68 сесії Первомайської міської ради Харківської області від 30.01.2020р. та копію додатку до рішення № 1460-68/7 68 сесії Первомайської міської ради Харківської області від 30.01.2020р., "Перелік основних засобів, які підлягають передачі на баланс Первомайського комунального підприємства "Тепломережі" та врахувати їх зміст при розгляді даної апеляційної скарги.
Відзначає, що суд здійснив оцінку поданих позивачем доказів щодо матеріального стану відповідача - не у сукупності з іншими доказами, у зв`язку з чим твердження суду про відсутність у таких доказів значення для вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову апелянт вважає  необґрунтованими.
          На переконання апелянта оскаржувана ухвала не містить висновків суду щодо невідповідності заходів забезпечення позову, про вжиття яких просить позивач - обставинам справи та змісту порушення майнових прав позивача, що було допущене відповідачем. 
          Крім того, вважає, що оскаржувана ухвала не містить жодних посилань на докази, які свідчать або можуть свідчити про відсутність загрози істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, і виключають існування обставин, які свідчать або можуть свідчити про наявність такої загрози. 
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2020 року визначено колегію у складі: Чернота Л. Ф. - головуючий суддя (доповідач), судді: Гребенюк Н. В., Радіонова О. О.
Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали, Господарським судом Харківської області 30.07.2020 року було постановлено оскаржувану ухвалу.
Статтею 256 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. 
Таким чином, останнім днем строку на подання апеляційної скарги на вказану ухвалу суду, з урахуванням приписів ч. 4 ст. 116 та ч. 1    ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, є 10.08.2020 року.
Скаржник звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою 13.08.2020 року, про що свідчить відбиток вхідного штампу канцелярії суду з відповідним номером та датою (№370 від 13.08.2020), тобто з пропуском строку, встановленого статтею 256 Господарського процесуального кодексу України, на 3 дні.
В обґрунтування заявленого клопотання апелянт зазначає, що копію оскаржуваної ухвали він отримав 07.08.2020 року, в підтвердження чого надав копію поштового конверта, в якому оскаржувана ухвала надійшла на його адресу та роздруківку з сайту    "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштового відправлення за штрих-кодовим ідентифікатором 6102252357407.
У зв`язку із зазначеними обставинами, просить поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 30.07.2020 року у справі №922/2394/20.
Відповідно до    ст. 119 Господарського процесуального кодексу України    суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
За приписами ч. 2 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:
1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Відмова заявнику у відновленні процесуального строку є обмеженням гарантованого статтями 55, 129 Конституції України права на судовий захист та права на оскарження судового рішення. Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод    1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Розглянувши заявлене апелянтом клопотання, зазначені у ньому причини пропуску строку з відповідними доказами на їх підтвердження, враховуючи незначний термін пропуску строку на подання апеляційної скарги, що становить 3 дні, Східний апеляційний господарський суд вважає за можливе задовольнити таке клопотання, оскільки скаржник звернувся з апеляційною скаргою в межах десятиденного строку з дня отримання копії оскаржуваної ухвали суду.
Разом з тим, колегією суддів встановлено, що подана апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "АС", м. Волноваха, Донецька область на ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.07.2020 року у справі №922/2394/20 відповідає вимогам    статті 258 Господарського процесуального кодексу України, підстав для її повернення або відмови у відкритті апеляційного провадження не встановлено.
Заперечень проти відкриття апеляційного провадження в порядку ч. 2 ст. 262 Господарського процесуального кодексу України від учасників справи не надходило.
Відповідно до ч. 3 ст. 262 Господарського процесуального кодексу України    питання про відкриття апеляційного провадження у справі вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, передбаченому ст. 260 цього Кодексу.
Відповідно до вимог статті 262 Господарського процесуального кодексу України  колегія суддів визначилась про можливість відкриття апеляційного провадження у справі №922/2394/20 та призначення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АС", м. Волноваха, Донецька область до розгляду з повідомленням учасників справи. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.08.2020 року, керуючись ст.ст. 119, 234, 235, 256, 262, 263, 268, 271 Господарського процесуального кодексу України, визнано причини пропуску встановленого законом процесуального строку поважними. Поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "АС", м. Волноваха, Донецька область пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.07.2020 року у справі №922/2394/20. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АС", м. Волноваха, Донецька область на ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.07.2020 року у справі №922/2394/20. Встановлено учасникам справи строк до 06.09.2020 року включно для надання суду відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копій та доданих до нього документів іншим сторонам у справі. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АС", м.    Волноваха, Донецька область на ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.07.2020 року у справі №922/2394/20 призначено на "07" вересня 2020 р. о 12:00 год.
Позивач  в судовому засіданні наполягав на вимогах, викладених в апеляційній скарзі, просив скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.07.2020 року у справі №922/2394/20 та постановити ухвалу, якою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АС", м. Волноваха, Донецька область про забезпечення позову задовольнити: вжити заходів забезпечення позову та накласти арешт на грошові кошти в сумі 1 530 801,44 грн.  на рахунках: № НОМЕР_1 в Філія-Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк" (МФО 351823); № НОМЕР_2 в АТ "МЕГАБАНК" м. Харків (МФО 351629); № НОМЕР_3 в Харківському ГРУ АТ КБ "ПриватБанк" (МФО 351533), які відкрито на ім`я Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (код ЄДРПОУ 22714272; 64102, Харківська область, м. Первомайський, вул. Комарова, буд. 1), а також на майно, що зареєстроване за Первомайським комунальним виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства (код ЄДРПОУ 22714272; 64102, Харківська область, м. Первомайський, вул. Комарова, буд. 1), та/або знаходиться на його балансі в межах суми 1 530 801,44 грн.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, своїм правом на участь у суді апеляційної інстанції не скористався. 
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Керуючись вказаною нормою, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за відсутності  представника відповідача, враховуючи, що явка сторін не визнавалася  судом обов`язковою.
Відповідно до статті 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про скасування забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову, відмову у скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову.
Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Заслухавши представника позивача, розглянувши матеріали оскарження господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.
30.07.2020 до Господарського суду Харківської області  звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «АС», місто Волноваха, Донецька область з позовом до Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (відповідач) про стягнення  1508178,75 грн.
Одночасно із позовною заявою, 30.07.2020 до Господарського суду Харківської області заявником подано заяву про забезпечення позову (надалі по тексту - «Заява»), яку зареєстровано відділом автоматизованого документообігу суду за вх.№2394/20.
В обґрунтування поданої заяви заявник зазначив, що:
- керуючись умовами Договору (п.п.5.9, 8.1, 8.3), у зв`язку з тривалим порушенням Споживачем зобов`язання щодо оплати спожитої електроенергії у строки, встановлені Договором, а також недотримання наданих листами обіцянок сплатити існуючу заборгованість (копії яких додаються), ТОВ «АС» неодноразово зверталося до оператора системи розподілу - АТ «Харківобленерго» з відповідними заявами на відключення об`єктів ПК ВУВКГ від електропостачання. У відповідь на заяви Позивача про припинення електропостачання оператор системи розподілу - АТ «Харківобленерго» листами №56к-01/05-4167 від 02.07.2020, №56К-01/05-3650 від 22.06.2020, №56к-01/05-3178 від 28.05.2020, №56к-01/05- 3119 від 26.05.2020   повідомило про відхилення їх виконання з посиланням на положення Постанови КМУ №392 від 20.05.2020 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусомSARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», відповідно до п. З якої встановлено, що на період дії карантину забороняється постачальникам електричної енергії, операторам систем розподілу електричної енергії здійснювати відключення та обмеження нижче технологічного мінімуму споживання електричної енергії підприємств централізованого водопостачання та водовідведення незалежно від форми власності, вугледобувних підприємств. Таким чином, Постачальник позбавлений можливості скористатися правом припинення постачання електроенергії згідно п.п. 5.9, 8.1, 8.3. Договору та вимушений продовжувати закупівлю електроенергії для її постачання Відповідачу, який в порушення умов та строків, встановлених Договором, не здійснює оплату за споживання такої електроенергії.
-   існують обставини, які очевидно свідчать про те, що відновлення майнових прав та інтересів ТОВ «АС» може бути ускладнене або взагалі стане неможливим, оскільки всі активи Відповідача, його майно, в т.ч. належна йому заборгованість населення за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення (за рахунок якої, як зазначено в листах ПКВУ ВКГ, останній міг би здійснювати розрахунки за електроенергію) передаються іншому підприємству - Первомайському комунальному підприємству «Тепломережі», про що посилається на лист №341 від 06.07.2020 та на повідомлення Первомайської міської ради Харківської області). Весь трудовий колектив переводиться на інше підприємство, основний вид діяльності Відповідачем більше не здійснюються. Заявником вказано, що фактично Відповідач припиняє свою діяльність, всі його майнові активи передано та передаються іншому суб`єкту.
- Заявником зазначено, що згідно даних ДПС України платник податків - ПКВУ ВКГ має податковий борг та відповідно до п. 88.2 ст. 88 ПК України у органів державної податкової служби виникло право податкової застави на майно такого платника, про що надає роздруківку.
- станом на 01.06.2020 податковий борг складав 4177.45427 тис. грн. в державний бюджет та 3633.66055 тис. грн. - в місцевий. А згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження в органах примусового виконання судових рішень перебуває значна кількість виконавчих проваджень, боржником в яких виступає ПКВУ ВКГ, а згідно реєстру ПКВУ ВКГ виступає відповідачем у багатьох справах про стягнення грошових коштів. Серед іншого, у вказаному реєстрі є рішення господарського суду Харківської області від 21.01.2020 по справі №922/3622/19, яким стягнуто з ПКВУ ВКГ 1180464,42 грн. на користь ДПЗД «Укрінтеренерго» заборгованості за поставлену електричну енергію в 2019 році. Це рішення перебуває на примусовому виконанні в органах виконавчої служби.
Отже, Заявником вказано, що ПКВУ ВКГ не виконувалися зобов`язання з оплати спожитої електроенергії, а також судові рішення і у попередніх періодах, до передачі його майнових активів іншому підприємству та до припинення основного виду діяльності - надання послуг з водопостачання та водовідведення. А після такої передачі зобов`язання не зможуть виконуватися. Таким чином, Заявником вказано про наявність загрози, що до моменту ухвалення рішення про стягнення заборгованості по Договору з ПКВУ ВКГ, активів у Відповідача вже не залишиться і судове рішення у даній справі неможливо буде виконати, оскільки у Відповідача вже буде відсутнє майно за рахунок якого можливо стягнути суму заборгованості.
Заявник просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в сумі 1530 801,44 грн.   на рахунках: № НОМЕР_1 в Філія-Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» (МФО 351823); № НОМЕР_2 в АТ «МЕГАБАНК» м. Харків (МФО 351629); № НОМЕР_3 в Харківському ГРУ АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 351533), які відкрито на ім`я Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (код ЄДРПОУ 22714272; 64102, Харківська обл., місто Первомайський, вул. Комарова, будинок 1), а також на майно, що зареєстроване за Первомайським комунальним виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства (код ЄДРПОУ 22714272; 64102, Харківська обл., місто Первомайський,                 вул. Комарова, будинок 1), та/або знаходиться на його балансі в межах суми 1530801,44 грн.   
Перевіривши обґрунтованість прийнятої ухвали господарського суду Харківської області від 30.07.2020 у справі №922/2394/20, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги та відповідність оскаржуваної ухвали вимогам чинного законодавства з таких підстав.
Виходячи з положень ст. ст.   136,  137 ГПК України   при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обгрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обгрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, ймовірності ускладнення чи не поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.
Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.
Таким чином, звертаючись з відповідною заявою, позивач повинен обгрунтувати імовірність утруднення виконання рішення або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів - саме з урахуванням предмета позову і неможливість виконання позовних вимог у випадку їх задоволення.
З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених  ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Колегія суддів зауважує, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з позовом про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.
Тобто, позивач повинен аргументувати: імовірність утруднення або невиконання рішення господарського суду, шляхом надання доказів на підтвердження існування обставини утруднення чи можливого невиконання рішення суду в разі задоволення позову; наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення і предметом позовної вимоги; взаємопов`язаність заходу забезпечення з обставиною утруднення виконання чи невиконання рішення господарського суду, а саме, що обраний спосіб забезпечення спроможний запобігти відповідним утрудненням.
Заходи забезпечення позову не повинні мати наслідком припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання.
Заява про забезпечення позову не може ґрунтуватися на припущеннях заявника. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.
Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду, що заява про забезпечення позову не містить достатніх та обґрунтованих підстав підтверджених доказами згідно яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності забезпечення позову, з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову.
Всі доводи позивача зводяться лише до ймовірної можливості   порушення майнових прав та інтересів ТОВ «АС» у майбутньому. 
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що наявність самих лише листів та повідомлень Первомайської міської ради Харківської області   не свідчить про те, що відповідачем вчиняються певні дії, які можна було б розцінити як перешкоджання виконання рішення шляхом передання активів іншому суб`єкту. 
Зокрема, доводи щодо фактичного припинення відповідачем своєї діяльності спростовуються відсутністю відповідних записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення особи як юридичної або про відкриття ліквідаційної процедури. Наявність у відповідача податкового боргу, як і наявність виконавчих проваджень, боржником в яких виступає є Відповідач,   не може бути безумовним доказом утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.
За таких обставин апеляційний господарський суд вважає, що позивач при зверненні із заявою про забезпечення позову не обґрунтував існування обставин, які б утруднили або зробили неможливим виконання рішення в даній справі, а відтак і наявність зв`язку між визначеними заходами забезпечення і предметом позовної вимоги.
Жодних доказів, які б могли переконливо свідчити про те, що в разі невжиття заходів до забезпечення позову виконання рішення буде утруднене чи неможливим заявником не надано.
Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
          Враховуючи, що предметом позовних вимог у даній справі є стягнення грошових коштів у загальному розмірі 1 508 1789,75 грн. за договором про постачання електричної енергії споживачу №1079 (20)Е від 14.02.2020 року, відповідно у такому випадку немає зв`язку між обраним позивачем заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги у справі №922/2394/20. Наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 10.10.2019 у справі №904/1478/19. 
          Отже, вимоги заявника, наведені у заяві про забезпечення позову щодо накладення арешту на грошові кошти в сумі 1 530 801,44 грн. та на усе майно є не співмірні із позовними вимогами, а тому відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на всі кошти відповідача. Крім того, представник позивача у судовому засіданні відзначив, що акти приймання передачі електричної енергії (а.с.18-21) підписані сторонами без зауважень. Тому справа вважається нескладною. 
          У даному випадку, ТОВ «АС» не надало доказів щодо своїх вимог у розумінні статті  52 та 56 Закону України «Про виконавче провадження».
          Крім того в матеріалах оскарження ухвали відсутній статут підприємства, з якого б вбачалось що інших видів діяльності останній не веде.
Зі змісту заяви реальної загрози невиконання чи утруднення виконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову не вбачається, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "АС" про забезпечення позову.
Стосовно клопотання позивача про приєднання до матеріалів справи нових доказів, а саме копії рішення №1460-68/7 68 сесії Первомайської міської ради Харківської області від 30.01.2020 року та копію додатку до рішення №1460-68/7 68 сесії Первомайської міської ради Харківської області від 30.01.2020 року "Перелік основних засобів, які підлягають передачі на баланс Первомайського комунального підприємства "Тепломережі", судова колегія зазначає наступне.
Прийнявши нові докази у справі, суд апеляційної інстанції задля дотримання принципу рівності та змагальності сторін повинен надати оцінку поясненням та доводам позивача щодо нових доказів.
Частиною 3 ст. 269 ГПК України встановлено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Мотивів ненадання вищевказаного рішення №1460-68/7 68 сесії Первомайської міської ради Харківської області від 30.01.2020 року в апеляційній скарзі взагалі не наведено.
Судова колегія дійшла висновку про  відхилення пояснень позивача та клопотання про долучення до матеріалів справи нових доказів з тих підстав, що позивач не обґрунтував неможливість подання такого клопотання до місцевого господарського суду та не заявляв клопотання про поновлення судом строку на подання стороною нових доказів у справі на стадії апеляційного перегляду спору. 
Статтею  129 Конституції України     встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання.
Згідно зі  ст. 326 ГПК України  судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Згідно з п.2 ч.1  ст.34 Закону України "Про виконавче провадження"     виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.
В свою чергу,     п.5 ч.1 ст. 137 ГПК України  передбачено, що позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.
          Згідно з ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
          Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).
          Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
          Частиною 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Позивач не надав доказів, щодо режиму рахунків. А тому,  накладення арешту на всі рахунки боржника та арешт майна повністю паралізує його організаційну та господарську діяльність. 
          Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки заявником не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
          Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала Господарського суду Харківської області від 30.07.2020 у справі №922/2394/20 прийнята з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.
Витрати зі сплати судового збору підлягають розподілу відповідно до статті                             129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 270, 271, 275, 276, 281,282, 283, 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

                    Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АС»,                              м. Волноваха, Донецька обласить на ухвалу господарського суду Харківської області від 30.07.2020 р. у справі №922/2394/20 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від  30.07.2020р. у справі №922/2394/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Східний апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови. 

Повний текст постанови складено та підписано 07.09.2020.

Головуючий суддя                                                                    Л.Ф. Чернота

Суддя                                                                                           Н.В. Гребенюк  

Суддя                                                                                           О.О. Радіонова