Ухвала
 
04 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 671/676/18
провадження № 61-12976ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2018 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 21 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Волочиськ-Агро», третя особа - ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Волочиськ-Агро» (далі - ТОВ «Волочиськ-Агро»), третя особа - ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди.
 
Свої вимоги позивач мотивував тим, що 16 вересня 2017 року об 11 годині 05 хвилин на ділянці автодороги М-12 на 223 км. водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом «Manitou MLT 731», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не впевнився в безпечності маневру та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Skoda Octavia» під його керуванням, чим порушив Правила дорожнього руху України, став винуватцем дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП). Обставини ДТП, зокрема і вина ОСОБА_3 , встановлені адмінматеріалами, протоколом про адміністративне правопорушення від 16 вересня 2017 року серії БР № 136475, постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 18 грудня 
2017 року. Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження 
від 25 вересня 2017 року № 345, складеного експертом-автотоварознавцем 
ТОВ «Експертиза» - Галамаєм Б. І. , розмір майнового збитку становить 76 376, 84 грн.
 
Із урахуванням наведених обставин, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 76 376,84 грн на відшкодування майнової шкоди та витрати за послуги експерта-автотоварознавця в розмірі 1 500,00 грн
 
Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 21 липня 2020 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив із недоведеності вини ОСОБА_3 у скоєнні ДТП, а отже, й у пошкодженні автомобіля «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_2 .
 
28 серпня 2020 року представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2018 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 21 липня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.
 
Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пунктів 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Предметом позову у цій справі є відшкодування майнової шкоди у розмірі 
76 376, 84 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (210 200,00 грн), а тому відповідно до вимог ЦПК України справа є малозначною.
 
Касаційна скарга не містить посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.
 
При цьому Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у цій справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень про відмову у відкритті касаційного провадження.
 
Оскільки, касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, та судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.
 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2018 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 21 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Волочиськ-Агро», третя особа - ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	О. В. Ступак   І. Ю. Гулейков   Г. І. Усик