ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

25 червня 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №577/604/20 
Номер провадження 22-ц/816/1388/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Левченко Т. А. ,  Хвостика С. Г. 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 квітня 2020 року в складі судді Семенюк І.М., ухваленого в м. Конотоп, 
у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Завод залізобетонних конструкцій №1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року ПрАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, позовні вимоги мотивовано тим, що товариству на праві приватної власності належить позашляховий автомобіль «JCB Workmax 800D», реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі   свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 , виданого Держсільгоспінспекцією в м. Києві 18 грудня 2015 року. 
26 серпня 2018 року в АДРЕСА_1 співробітник товариства   ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи вказаним транспортним засобом у позаробочий час, здійснив зіткнення з металевою огорожею, що призвело до пошкодження автомобіля.
Постановою Бородянського районного суду Київської області від 13 листопада 2018 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та було застосовано адміністративне стягнення. 
Актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 26 серпня 2018 року підтверджується наявність пошкоджень транспортного засобу, а саме: розбиті переднє праве крило,   передній бампер, зламана рульова тяга. 
Автомобіль на момент дорожньо-транспортної пригоди не був застрахованим. 
07 вересня 2018 року між товариством та ОСОБА_1 укладено договір про порядок добровільного відшкодування шкоди, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався відшкодувати товариству завдану шкоду внаслідок наїзду на перешкоду шляхом утримання товариством із заробітної плати ОСОБА_1 коштів у валюті України у розмірі 50% суми заробітної плати щомісячно, до повного відшкодування шкоди в еквіваленті до долару США по курсу продажу долара США Національним банком України на день здійснення кожного платежу (відрахування). Згідно з п. 5 договору, у разі звільнення ОСОБА_1 з роботи в ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій № 1», він зобов`язувався щомісячно, в термін до 20 числа кожного місяця, сплачувати на   рахунок товариства кошти в гривні, що є еквівалентом 350   доларів США по курсу продажу долара США Національним банком України на день здійснення кожного платежу, але в розмірі не меншому 10000 гривень до повного відшкодування розміру шкоди. 
Так, відповідно до актів на ремонт №КМ - 00003329 від 28 лютого 2019 року,   №КМ - 00007144 від 25 квітня 2019 року,   №КМ - 00020493 від 15 жовтня 2019 року, акту на надання послуг №43494 від 12 липня 2019 року, видаткової накладної № 282 від 12 грудня 2018 року, сума до компенсації   складає 90357 грн 76 коп.     
Підтвердженням факту наявних пошкоджень транспортного засобу є лист ТОВ «Констракшн Машинері» № 15 від 13 грудня2019 року. 
01 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звільнено з роботи, що підтверджується наказом про звільнення.
При цьому, відповідачем фактично відшкодовано лише 5078 грн 79 коп. Товариство зверталося до відповідача з вимогою щодо добровільного відшкодування шкоди, однак, ОСОБА_1 з 21 жовтня 2018 не здійснив жодних відрахувань, спрямованих на виконання грошового зобов`язання. 
Посилаючись на зазначені обставини, просило стягнути з відповідача на користь товариства грошові кошти у розмірі 90726 грн 96 коп., з урахуванням 3% річних та інфляційних збитків, а також судові витрати. 
Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 квітня 2020 року позов ПрАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1» 90726 грн 96 коп. грошового зобов`язання, 2102 грн.судового збору, 3000 грн витрат на правничу допомогу.
       Не погоджуючись з вказаним рішення суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення суду.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не надано належну оцінку договору про порядок добровільного відшкодування шкоди від 07 вересня 2018 року. Вважає, що вказаний договір було укладено під психологічним та моральним тиском з боку товариства, оскільки на момент його укладення він перебував у трудових відносинах з позивачем.
Приватним акціонерним товариством «Завод залізобетонних конструкцій №1» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 квітня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2020 року: 2102 грн х 100 = 210200 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1» на праві власності   належить позашляховий автомобіль «JCB Workmax 800D», 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машини, серія НОМЕР_2 , виданого Держсільгоспінспекцією в м. Києві 18 грудня 2015 року (а.с. 6).
Постановою Бородянського районного суду Київської області від 13 листопада 2018 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративні стягнення (а.с. 7, 8).
Зі змісту постанови вбачається, що 26 серпня 2018 року близько 20-ї години ОСОБА_1 , керуючи у стані алкогольного сп`яніння автомобілем «JCB Workmax 800D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Парковій, 1/1  в смт. Немішаєве Бородянського району Київської області, допустив зіткнення з металевою огорожею, що призвело до пошкодження транспортного засобу.
З акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 26 серпня 2018 року вбачається, що поліцейським СРПП №4 Бородянського ВП Мажарою І.І. було зафіксовано наявні візуальні пошкодження транспортного засобу, в якому розбите переднє праве крило та передній бампер, зламана рульова тяга. Вказана інформація підтверджується фотознімками   (а.с. 9, 10).
З видаткової накладної №282 від 12 грудня 2018 року, актів на ремонт №КМ - 00003329 від 28 лютого 2019 року, №КМ - 00007144 від 25 квітня 2019 року,   №КМ - 00020493 від 15 жовтня 2019 року;   №43494 від 12 липня 2019 року вбачається, що вартість виконаних робіт та матеріалів, використаних ТОВ «Констракшн Машинері»  для ремонту автомобіля складає 90357 грн 76 коп. ( а.с.13-15).  
З листа ТОВ «Констракшн Машинері» №15 від 13 грудня 2019 року вбачається, що 04 вересня 2018 року товариство отримало для ремонту транспортний засіб «JCB Workmax 800D», ремонт якого завершено 09 жовтня 2019 року. Під час огляду транспортного засобу співробітником товариства були виявлені наступні пошкодження: облицювання передньої частини;   правого та лівого крила; решітки радіатора; ліхтарів; наконечника;   кермової рейки правої; важіля нижнього правого; бампера переднього та кріплення; дифузора правого; передньої проводки; кронштейна правого та лівого; на піввісі. Також, в даному листі зазначено перелік робіт з відновлення пошкодженого транспортного засобу, які були виконані ТОВ «Констракш- Машинері» ( а.с.16).
07 вересня 2018 року між ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1»  та ОСОБА_1 укладено договір про порядок добровільного відшкодування шкоди, відповідно до умов якого боржник зобов`язався відшкодувати кредитору   завдану шкоду, яку завдав 26 серпня 2018 року не у зв`язку з виконанням ним трудових (службових) обов`язків, поза робочим часом, керуючи позашляховим автомобілем «JCB Workmax 800D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ПрАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1», внаслідок наїзду на перешкоду. 
Пунктом 3 договору передбачено, що сторони домовились, що відшкодування шкоди здійснюється шляхом утримання ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1»  із заробітної плати ОСОБА_1 коштів у валюті України у розмірі 50% суми заробітної плати щомісячно, до повного відшкодування шкоди в еквіваленті до долару США по курсу продажу долара США Національним банком України на день здійснення кожного платежу (відрахування). У разі звільнення боржника з роботи в ПрАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1», боржник зобов`язався щомісячно, в термін до 20 числа кожного місяця, сплачувати на їх рахунок   кошти в гривні, що є еквівалентом 350   доларів США по курсу продажу долара США Національним банком України на день здійснення кожного платежу, але в розмірі не меншому 10000 грн до повного відшкодування розміру шкоди (а.с. 12).
Наказом директора ПрАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1»№687-к від 07 грудня 2018 року, звільнено ОСОБА_1 , електрогазозварника цеху оздоблювальних робіт, з роботи з 01 жовтня 2018 року за прогули без поважних причин, п.4 ст. 40 КЗпП України. (а.с. 17).
Відповідно до повідомлення-вимоги від 24 січня 2019 року, ПрАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1» зверталося до ОСОБА_1 з вимогою добровільного відшкодування шкоди та йому роз`яснювалися наслідки невиконання умов договору (а.с. 18).
Задовольняючи позов ПрАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1», суд першої інстанції виходив з того, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошове зобов`язання у розмірі 90726 грн 96 коп. з урахуванням трьох відсотків річних та інфляційних збитків.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як убачається з матеріалів справи, 07 вересня 2018 року між ПрАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1» та ОСОБА_1 був укладений договір добровільного відшкодування шкоди, згідно з яким останній взяв на себе обов`язок відшкодувати кредитору шкоду, яка була завдана товариству внаслідок пошкодження ним транспортного засобу.
З наданих позивачем доказів вбачається, що вартість виконаних робіт та матеріалів, використаних для ремонту автомобіля «JCB Workmax 800D» становить 90357 грн 76 коп. 
Приватне акціонерне товариство «Завод залізобетонних конструкцій №1», звертаючись до суду з позовом вказало, що відповідачем фактично відшкодовано лише 5078 грн 79 коп., а тому просив стягнути на відшкодування шкоди грошові кошти у розмірі 90726 грн 96 коп. з урахуванням 3% річних та інфляційні збитки.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідачем, всупереч зазначених вимог закону, не надано суду належних та допустимих доказів на спростування наданого позивачем розрахунку.
Крім того, ОСОБА_1 не надано суду апеляційної інстанції доказів на спростування доводів апеляційної скарги щодо підписання договору про порядок добровільного відшкодування шкоди під впливом психологічного та морального тиску з боку керівництва товариства.
За встановлених обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову ПрАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1».
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов`язує можливість прийняття судового рішення про скасування оскарженого рішення суду.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 квітня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -                                                                                О. І. Собина

Судді:                                                                                          Т.А.Левченко

С.Г.Хвостик