КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
1[1]

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
23 червня 2020 року                                                                                              місто Київ
 
           Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Чорний О.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кохановського В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 травня 2020 року стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -
   
       ВСТАНОВИВ:
 
Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн..
Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати постанову суду як незаконну, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Також в апеляційній скарзі ставиться питання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови суду першої інстанції.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що місцевий суд під час розгляду адміністративної справи порушив її право на захист, так як розглянув справу за її відсутності, чим порушив вимоги ст. 268 КУпАП, позбавивши права на ознайомлення з матеріалами справи, надавати докази та висловлювати правову позицію. Вказує, що в суд першої інстанції з`явилась, однак фактично судове засідання не проводилось, оскільки до неї вийшов працівник суду та повідомив про результати судового рішення.
Вказує, що оскаржувана постанова суду є незаконна та необґрунтована, оскільки базується на незаконному протоколі про адміністративне правопорушення, який складений стосовно неї безпідставно, оскільки в даному випадку вона є потерпілою від психологічного насильства свого чоловіка.
10.05.2020 року приблизно о 13.00 год., знаходилась за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , та внаслідок насильницьких дій чоловіка  ОСОБА_2 , а саме штовхнув зі сходів, внаслідок чого отримала тілесні ушкодження, що підтверджується висновком експертного дослідження та довідкою із клінічної лікарні. З приводу протиправних дій чоловіка викликала працівників поліції для написання заяви, однак на неї склали незаконний протокол про адміністративне правопорушення.
Заслухавши доповідача, пояснення  ОСОБА_1 , яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, в її інтересах захисника, перевіривши представлені матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції заявлено передчасно, оскільки строк не пропущений, апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова суду скасуванню, з наступних підстав. 
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Обставинам зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення, з урахуванням наявних в матеріалах справи письмових доказів, суддя районного суду дав поверхову та необ`єктивну оцінку і дійшов до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, що також перевірено в суді апеляційної інстанції.         
Так, в судовому засіданні апеляційного суду  ОСОБА_1 пояснила, що 10.05.2020 року приблизно о 13.00 год., знаходилась за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 . Між нею та її чоловіком ОСОБА_2 виникла сварка, у зв`язку з чим, викликала наряд поліції та відносно неї було складено, як вона вважає незаконно протокол про адміністративне правопорушення. 
Диспозиція ч.1 ст. 173-2 КУпАП визначає, що вчинення насильства в сім`ї, - умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.
Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).
Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.
Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року (далі Закон) визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.
Згідно ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя;колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін..
Таким чином, представлені матеріали адміністративної справи не місять об`єктивних та належних доказів вчинення ОСОБА_1 насильницьких дій щодо її чоловіка, достовірність даних, викладених в протоколі та правдивість показань перевірені в судовому засіданні апеляційного суду, а тому в даному випадку, суддя районного суду, необґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях             ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги  ОСОБА_1 з приводу безпідставного притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, так як в її діях відсутній складу адміністративного правопорушення, є обґрунтованими.
Так, дослідженнямпредставлених матеріалів, пояснень, встановлено, що при складанні протоколу працівниками поліції було визначено, що ОСОБА_1 за місцем свого проживання вчиниласварку із чоловіком, а саме те, що між ними виникла словесна сварка, та не встановлено вчинення домашнього насильства, та в чому воно полягало.
Таким чином, в діях   ОСОБА_1 не вбачається ознак вчинення насильства в сім'ї, що свідчить про відсутність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.
З огляду на наведене щодо недотримання судом першої інстанції положень           ст. 245 КУпАП та обґрунтованості доводів апеляційної скарги, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
  ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 травня 2020 року, якоюОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. - скасувати, закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення. 
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Суддя 
Київського апеляційного суду                                                                    О.М. Чорний 

Справа №33/824/2356/2020
Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП
Головуючий у першій інстанції: Притула Н.Г.
Доповідач в апеляційній інстанції: Чорний О.М.