ПОСТАНОВА 
іменем України

14 вересня 2020 року                                                         м. Кропивницький

справа № 394/503/19
провадження № 22-ц/4809/1156/20 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Письменного О.А.,

учасники справи: 
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Імені Юрія Гагаріна», 
відповідач –  ОСОБА_1 , Фермерське господарство «Кам`янече» Петрова Леоніда Юрійовича, державний реєстратор Онуфріївської сільської ради Кіровоградської області Момот Михайло Вікторович,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Імені Юрія Гагаріна» на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2020 року у складі судді Партоліної І.П.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Імені Юрія Гагаріна»(далі по тексту – ТОВ «Імені Юрія Гагаріна») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Кам`янече» Петрова Леоніда Юрійовича (далі по тексту ФГ «Кам`янече»), державного реєстратора Онуфріївської сільської ради Кіровоградської області Момота Михайла Вікторовича про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 05 червня 2008 року та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки.
В обґрунтування позову посилалося на те, що 05 червня 2008 року між ТОВ «Імені Юрія Гагаріна», який є правонаступником ПОП ім. Гагаріна, та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 6,7522 га, кадастровий номер 3523685600:02:000:0125, яка розташована на території Свердликівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, строком на 10 років, зареєстрований в Новоархангельському відділенні Кіровоградської регіональної філії ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10 грудня 2008 року за №040837600250. 
З метою використання свого переважного права на поновлення договору оренди на новий строк, позивач 02 листопада 2018 року направив відповідачу лист-повідомлення №302 з пропозицією поновити договір оренди земельної ділянки, додавши проект додаткової угоди. Відповідач отримав лист 15 листопада 2018 року. Протягом місяця позивач не отримував від відповідача відповіді на пропозицію щодо поновлення договору оренди на новий строк чи умов, за яких відповідач розгляне пропозицію позивача про поновлення договору оренди на новий строк.
Однак, у подальшому, перевіряючи інформацію, яка міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо даної земельної ділянки, позивачу стало відомо, що 25 січня 2019 року, відповідач ОСОБА_1 уклала інший договір оренди цієї ж земельної ділянки з ФГ «Кам`янече» ОСОБА_2 , а державний реєстратор Онуфріївської сільської ради Кіровоградської області Момот Михайло Вікторович на підставі цього договору провів його державну реєстрацію 15.02.2019 року за індексним номером 45548960. Дію даного договору було припинено за власною домовленістю сторін 25 червня 2019 року.
Позивачеві стало також відомо, що вищезазначена земельна ділянка за заявою власника була поділена та створено дві земельні ділянки. 09 вересня 2019 року ОСОБА_1 передала в оренду ОСОБА_3 за договором про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) земельну ділянку площею 3,3761 га, кадастровий номер 3523685600:02:000:0871, що була утворена шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером 3523685600:02:000:0125.
Вважав, що такі дії відповідачів є незаконними та такими, що грубо порушують право позивача на поновлення на новий строк договору оренди, закріплене ст.33 Закону України «Про оренду землі».
Посилаючись на зазначені обставини просило суд визнати недійсним договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), кадастровий номер 3523685600:02:000:0871 площею 3,3761 га від 31 жовтня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Бондаренко Аллою В`ячеславівною за номером № 4863, право оренди за яким зареєстровано у ДРРП на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 49458130 від 31 жовтня 2019 року; визнати поновленим договір оренди земельної ділянки від 05 червня 2008року, кадастровий номер 3523685600:02:000:0125, площею 6,7522 га, розташованої на території Свердликівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, укладеного між ТОВ «Імені Юрія Гагаріна» та ОСОБА_1 , який було зареєстровано Новоархангельським відділом Кіровоградської регіональної філії ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10 грудня 2008 року № 040837600250; визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 05 червня 2008 року про поновлення договору.
У серпні 2019 року ОСОБА_1 подала зустрічну позовну заяву до ТОВ «Імені Юрія Гагаріна» про визнання договору оренди землі від 05 червня 2008 року неукладеним. Свої зустрічні позовні вимоги обґрунтовує тим, що за обставин, коли позивач ТОВ «Імені Юрія Гагаріна» ставить питання про зобов`язання укладення додаткової угоди, належним способом захисту є саме позов про визнання договору оренди земельної ділянки від 05 червня 2008 року неукладеним. Неукладеність договору оренди землі обумовлює неможливість укладення будь-яких додаткових угод до неукладеного договору.
Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2020 року у задоволенні позову ТОВ «Імені Юрія Гагаріна» та зустрічного позову ОСОБА_1  відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням ТОВ «Імені Юрія Гагаріна»подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просило вказане рішення суду скасувати  вчастині відмови у задоволенні його позовних вимог та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог за первісним позовом у повному обсязі. 
В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України перегляду та перевірці апеляційним судом не підлягає.
ОСОБА_4 , який діє в інтересах  ОСОБА_1 , направив до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2020 рокузалишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «Імені Юрія Гагаріна»без задоволення. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.
Інші учасники справи не використали свого права на відзив на апеляційну скаргу.
Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що  ОСОБА_1 на підставі державного акту на право приватної власності на землю належить земельна ділянка, кадастровий номер 3523685600:02:000:0125, площею 6,76га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Свердликівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області(т.1 а.с.13).
05 червня 2008 року між ПОП ім. Гагаріна та ОСОБА_1 було укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки терміном на 10 років, зареєстрований у Новоархангельському відділенні Кіровоградської регіональної філії ЦДЗК 10 грудня 2008 року за № 040837600250 (т.1 а.с.8-12).
Як свідчить статут ТОВ «Імені Юрія Гагаріна» товариство утворене шляхом виділення з ПОП ім. Гагаріна та є правонаступником прав та зобов`язань останнього в обсязі відповідно до розподільчого балансу від 09 січня 2013 року, в якому зазначено про правонаступництво позивача по укладеному договору оренди (т.1 а.с.21-23).
05 лютого 2018 року відповідачем ОСОБА_1 було направлено лист-повідомлення орендареві про небажання продовжувати договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 3523685600:02:000:0125, оскільки вона має намір обробляти земельну ділянку самостійно. Вказаний лист отримано позивачем 05 лютого 2018 року, про що свідчить вхідний номер на повідомленні.
02 листопада 2018 року позивач направив, а 15 листопада 2018 року відповідачка ОСОБА_1 отримала лист-повідомлення з пропозицією поновити договір оренди земельної ділянки шляхом підписання додаткової угоди відповідно до долученого проекту (т.1 а.с.14-17).
Відмовляючи у задоволенні первісного позову суд першої інстанції виходив з того, що підстави для визнання недійсним договору оренди відсутні, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості щодо істотних умов договору, орендодавець заперечив проти поновлення договору оренди, що випливає з повідомлення ОСОБА_1 , тому ТОВ «Імені Юрія Гагаріна» втратило своє право на поновлення договору оренди земельної ділянки.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.
Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Статтею 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.  
Спеціальним законом, що регулює орендні відносини щодо земельних ділянок є  Закон України «Про оренду землі».
Згідно зі ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
За статтею 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.
Частинами першою-п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що за закінченням строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
У частині першій статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.
Реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.
Для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно з частинами другою-п`ятою статті 33 цього Закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.
Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Такий спосіб поновлення договору оренди може мати місце лише тоді, коли сторони до закінчення строку дії договору не вчиняли будь-яких значимих юридичних дій, передбачених частинами першою-п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі».
Отже, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а саме від 17.10.2018 року ( справа № 379/338/16-ц) та від 18.12.2018 року ( справа № 401/4572/15-ц), що відповідає вимогам ч.4 ст. 263 ЦПК України.
Судом першої інстанції було встановлено, що 05 лютого 2018 року ОСОБА_1 у письмовій формі виявила власну волю не продовжувати з позивачем строк договору оренди, про його волевиявлення свідчить направлене позивачеві повідомлення про припинення договірних відносин, що підтверджується відміткою та вхідним номером на повідомленні  (а.с.76).
Крім того, встановлено, що позивачем разом із пропозицією про поновлення договору оренди земельної ділянки орендодавцю було направлено проект Додаткової угоди, в якому були змінені істотні умови договору – термін його дії збільшено з 10 до 20 років, орендна плата з 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки змінена до 10 % (т.1 а.с.14-17).
Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про оренду землі» договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
У разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскільки між сторонами не досягнуто домовленості щодо істотних умов договору, орендодавець заперечив проти поновлення договору оренди, що випливає з повідомлення ОСОБА_1 , тому ТОВ «Імені Юрія Гагаріна» втратило своє право на поновлення договору оренди земельної ділянки.
Проект додаткової угоди до договору оренди землі, укладеного 05 червня 2008 року між ПОП ім. Гагаріна та  ОСОБА_1 ,на 10 років, зареєстрованого у Новоархангельському відділенні Кіровоградської регіональної філії ЦДЗК 10 грудня 2008 року за № 040837600250, містить інші умови, ніж сам договір оренди, а саме товариством запропоновано змінити розмір орендної плати та строк дії цього договору. На зміну вказаних істотних умов договору необхідна згода сторін (частина четверта статті 33 Закону України «Про оренду землі). Між сторонами такої згоди досягнуто не було, відповідач ОСОБА_1 відмовила у продовженні дії договору оренди земельної ділянки з позивачем на інших умовах, що є підставою для відмови у задоволенні позовної вимоги про поновлення договору оренди землі.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05 грудня 2018 року по справі №395/167/17.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків рішення в оскаржуваній частині, оскільки ці доводи зводяться до посилання на ті ж самі обставини та наведення обґрунтувань заявлених вимог, які вказані у позовній заяві позивача, яким суд першої інстанції надав належну оцінку в оскаржуваному рішенні і колегія суддів повністю погоджується із цією оцінкою та прийнятим рішенням у даній цивільній справі.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням викладеного вище колегія суддів дійшла висновку, що суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню при вирішенні даного спору, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Імені Юрія Гагаріна» залишити без задоволення, а рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2020 рокув частині, що оскаржується, без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя         О.І. Чельник
Судді О.Л. Дуковський
О.А. Письменний