15.07.20
22-ц/812/1197/20
Провадження № 22-ц/812/1197/2020
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2020 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: 
головуючого -Бондаренко Т.З.,
суддів: Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,
із секретарем судового засідання: - Горенко Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за   апеляційною скаргою
ОСОБА_1 
на ухвалу Єланецького районного суду Миколаївської області від 10 червня 2020 року постановлену під головуванням судді Чернякової Н.В. в приміщенні того ж суду за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на автомобіль,

встановив:
В листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на автомобіль.
Заочним рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 25 березня 2020 року в задоволенні вказаного позову відмовлено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.
      15 травня 2020 року ОСОБА_1  подав до суду заяву про роз`яснення рішення та просив роз`яснити правомірність покладення судом обов`язку по сплаті судового збору за наслідками розгляду справи за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на автомобіль.
Ухвалою Єланецького районного суду Миколаївської області від 10 червня 2020 року в задоволенні заяви про роз`яснення рішення відмовлено та стягнуто судовий збір за подачу такої заяви у рахунок держави 420 грн. 40 коп.
Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою суду першої інстанції,   ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої, апелянт вважає, що судом першої інстанції протиправно відмовлено в роз`ясненні рішення суду, так як не було встановлено фактичних обставин справи, а саме для апелянта є не зрозумілим чому суд першої інстанції, стягнув з нього судовий збір. 
Враховуючи викладене, просив скасувати ухвалу Єланецького районного суду Миколаївської області від 10 червня 2020 року про відмову у задоволенні заяви про роз`яснення рішення.
Сторони у справі, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду вказаної справи, в судове засідання не з`явилися, заяв про відкладення розгляду справи не подали, тому колегія суддів відповідно до вимог п.1, 3 ч.3 ст. 223 ЦПК України, вважає за можливе розгляд вказаної справи у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справі доказах.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваних ухвал суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Так, суд першої інстанції, вирішуючи подану ОСОБА_1 заяву  та відмовляючи у її задоволенні мотивував свою ухвалу тим, що вказане рішення за своєю суттю є зрозумілим і не потребує роз`яснення чи винесення додаткового роз`яснення.
Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно ч.ч.1,2 ст.271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлено до примусового виконання.
За змістом зазначеної норми процесуального права рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі. Суть роз`яснення судового рішення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові питання та вирішувати невирішені вимоги, він лише має роз`яснити положення ухваленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.
Якщо у заяві про роз`яснення рішення фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.
Згідно п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.
Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що в заяві про роз`яснення рішення має бути зазначено, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.
Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю, якщо воно є неясним та незрозумілим як для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання.
Таким чином, роз`ясненню підлягає рішення суду, яке підлягає виконанню, тобто рішення суду, яким задоволено позовні вимоги повністю або частково.
Як вбачається з матеріалів справи заочним рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 25 березня 2020 року в задоволенні вказаного позову відмовлено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.
Зі змісту поданої  заявником заяви про роз`яснення рішення суду вбачається, що  позивач не погоджується із рішенням суду щодо покладення вказаних витрат на нього, вважає, що вказані витрати не повинні були стягуватись оскільки він звільнений від їх сплати на підставі ЗУ «Про судовий збір» як учасник бойових дій, а тому суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні поданої заяви.
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що заява про роз`яснення рішення суду не містить доводів того, що вона є незрозумілою.
Суд вірно дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви оскільки рішення є обґрунтованим, проте судом помилково вказаною ухвалою стягнуто судовий збір за подачу вищевказаної заяви. 
    Відповідно вимог п.13 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Зазначена норма статті даного Закону не містить посилань на те, що позов має бути заявлений лише з підстав порушення прав та законних інтересів позивача саме як учасника бойових дій, а також прямо та чітко не зазначає, що справа має стосуватись порушених прав саме позивача, що має статус учасника бойових дій, без уточнення характеру такого права та підстав його порушення.
Аналогічний висновок Верховного суду міститься в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 572/2088/17.
З огляду на викладене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні заяви про роз`яснення рішення залишенню без змін, а в частині стягнення судового збору з позивача скасуванню.
  Керуючись ст. 367, 374, 375,376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд ,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Єланецького районного суду Миколаївської області від 10 червня 2020 року в частині відмови в задоволенні заяви про роз`яснення рішення залишити без змін, а в частині стягнення судового збору з ОСОБА_1 в розмірі 420 грн. на користь держави скасувати.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог ст. 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту 20 липня 2020 року.

Судді: Т.З.Бондаренко

        Т.В.Крамаренко

        В.І.Темнікова